ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/16201/25	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),
суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2025 року
у справі №160/16201/25
за позовом ОСОБА_1 
до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
26.05.2025 ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у скасуванні постанови про арешт майна боржника від 18.12.2018 та про арешт коштів боржника від 23.06.2020, а також не зняття всіх арештів, обтяжень та заборон, що були накладені в рамках виконавчого провадження №50759558 з виконання виконавчого напису №8016, виданого 15.11.2013 Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на предмет іпотеки;
- зобов`язати відповідача скасувати арешти, обтяження та заборони, що були накладені на підставі постанови про арешт майна боржника від 18.12.2018 та про арешт коштів боржника від 23.06.2020 в рамках виконавчого провадження №50759558 з виконання виконавчого напису №8016, виданого 15.11.2013 Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2025 року позовну заяву повернуто позивачці з підстав пропуску строку звернення до суду та визнання неповажними причин для поновлення пропущеного строку, наведені позивачкою.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду як таку, що винесена з порушенням норм права. Позивачка вважає, що судом надано неправильну оцінку суті заявлених позовних вимог, а отже неправильно визначено строк звернення до суду.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає наведені позивачкою доводи безпідставними. 
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачка звернулась з цим позовом до суду 26.05.2025 (згідно відомостей Укрпошти).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 позовна заява залишена без руху на підставі ч.1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачку зобов`язано у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду:
- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням норм ч.1 ст.161 КАС України, а саме: із зазначенням у ньому викладу обставин, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у скасуванні постанов про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №50759558 та зазначити про докази, що їх підтверджують, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160 КАС України;
- клопотання про залучення третьої особи в порядку ст. 49, 50 КАС України, у відповідності до вимог ст. 160 КАС України;
- заяви про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 КАС України.
30.06.2025 на виконання вимог ухвали суду від 19.06.2025 позивачка подала суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої додала заяву про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, в якій просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом та поновити такий строк.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом у цій справі відмовлено, адміністративний позов залишено без руху та зобов`язано позивача у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, усунути недоліки уточненого адміністративного позову шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом, вказавши інші підстави для поновлення строку, та надати докази поважності причин його пропуску, у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.
15.07.2025 через систему «Електронний суд», на виконання вимог ухвали суду від 07.07.2025, представник позивачки подав заяву, в якій просив визнати поважними причини пропуску строку позивачем звернення до суду з даним позовом та поновити такий строк посилаючись на те, що про порушення свої прав позивачка довідалась 14.05.2025 після отримання її заяви уповноваженим представником відповідача та відсутності з боку відповідача жодної реакції на таку заяву, при цьому, саме з невиконанням органом державної виконавчої служби вказаних у наведеній заяві вимог позивача (які раніше не адресувалися відповідачу) позивачка пов`язує порушення своїх прав та законних інтересів, що цілком очевидно виразилось у змісті позовних вимог. Враховуючи, що після завершення виконавчого провадження № 50759558, арешти, заборони та обтяження, що були накладені в рамках даного виконавчого провадження, не були зняті, ОСОБА_1 , реалізуючи закріплене чинним законодавством право, звернулася до районного суду в рамках цивільного судочинства в межах строків позовної давності із позовною заявою від 02.09.2024 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, шляхом скасування обтяження та арешту майна, за результатами розгляду якої постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.04.2025 у справі № 205/12463/24 апеляційну скаргу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задоволено, а рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2024 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з чим позивачка звернулася до Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про скасування обтяження та арешту майна.
Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції наведені підстави визнано судом неповажними у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду – відмовлено, позов – повернуто.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
В межах цієї справи позивачка оскаржує бездіяльність виконавчої служби щодо розгляду її заяви про зняття арештів за вже завершеними виконавчими провадженнями.
Відповідно до ч.1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Позовну заяву може бути подано до суду:
1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;
2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про зняття арештів 12.05.2025 (отримана відповідачем 14.05.2025), в якій просила:
скасувати постанови про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника, що були винесені в рамках виконавчого провадження № 50759558 щодо виконання виконавчого напису № 8016, виданого 15.11.2013 Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на нерухоме майно – домоволодіння, що належить ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»;
зняти всі арешти, обтяження та заборони, що були накладені в рамках виконавчого провадження № 50759558 щодо виконання виконавчого напису № 8016, виданого 15.11.2013 Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на нерухоме майно – домоволодіння, що належить ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна».
Вказана заява позивачки залишена відповідачем без відповіді.
Саме із такою бездіяльністю відповідача, що полягає у не знятті арештів та заборон, що були накладені в рамках виконавчого провадження № 50759558, та не скасування постанов про арешт коштів та майна боржника, позивачка пов`язує порушення своїх прав та законних інтересів, що зумовило її звернутись до суду з цим позовом.
Відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якої пов`язано його початок, тобто після фактичної обізнаності особи про порушення її прав і свобод.
Отже, вбачається, що позивачка в межах 10-ти денного строку (з моменту отримання заяви від 12.05.2025 відповідачем) звернулась до адміністративного суду з цим адміністративним позовом. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про пропуск позивачкою строку звернення до суду фактично ґрунтуються на неправильно встановленому характері спірних правовідносин, відповідно, наслідки пропуску строку звернення до адміністративного суду застосовані при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.320 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції і направлення справи до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду 
Керуючись ст. 311, 315, 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2025 року у справі №160/16201/25 скасувати, справу направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк 

суддя Я.В. Семененко 

суддя А.В. Суховаров