ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 711/3128/25		
Провадження № 22-ц/821/730/26		
Категорія: 308020000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Василенко Л.І., Новікова О.М. 
за участю секретаря: Руденко А.О. 

учасники справи:
позивач:  Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради,
відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 

розглянувши в порядку письмового провадженняв м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2025року (ухваленого під головуванням судді Кондрацької Н.М. в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси, повний текст рішення складено 06 червня 2025 року) у справі за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за централізоване водопостачання та водовідведення,- 

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2025 року КП «Черкасиводоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за централізоване водопостачання та водовідведення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КП «Черкасиводоканал» ЧМР надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами, зокрема і на будинок АДРЕСА_1 , який приєднаний до мережі централізованого водопостачання та водовідведення.
За адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано п`ять споживачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (неповнолітній), ОСОБА_5 (неповнолітній).
За спірною адресою встановлений розподільний засіб обліку (квартирний лічильник) водопостачання. Нарахування за послуги водопостачання та водовідведення здійснюються згідно показників розподільного лічильника
Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачі своєчасно та в повному обсязі не оплачують надані позивачем послуги, внаслідок чого за період з 01.05.2020 по 01.03.2025 утворилась заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 9 277,53 грн. Нарахування за спожиті послуги здійснюються щомісяця відповідно до спожитого об`єму.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стала повнолітньою та набула повну цивільну дієздатність 12.05.2023, на неї покладено солідарну відповідальність за оплату спожитих комунальних послуг, що нараховані з червня 2023 року.
Таким чином, за період з 01.05.2020 по 31.05.2023 року утворилась заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення всього на загальну суму 4 264,16 грн., відповідальність за яку несуть ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; за період з 01.06.2023 по 28.02.2025 утворилась заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення всього на загальну суму 5 013,37 грн., відповідальність за яку несуть ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Крім того, 01.03.2022 на офіційному веб-сайті КП «Черкасиводоканал» (https://vodokanal-cherkasy.ck.ua) опубліковано Повідомлення про публічну пропозицію (оферту), Публічний індивідуальний договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Боржники зареєстровані за вказаною адресою, тобто є індивідуальними споживачами за цим договором.
Мешканці будинку за вказаною адресою на сьогодні не прийняли рішення про вибір іншої моделі договірних відносин, тому з 01.04.2022 із кожним споживачем, що на законних підставах користується об`єктом нерухомого майна, укладено Публічний індивідуальний договір приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.
Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачі не виконують своїх зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати коштів за водопостачання та водовідведення, внаслідок чого станом на 01.03.2025 утворилася заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 9 277,53 грн. 
Враховуючи наведене, позивач просив суд стягнути з солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заборгованість за період з 01.05.2020 по 31.05.2023 за послуги водопостачання та водовідведення на загальну суму 4 264,16 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за період з 01.06.2023 по 28.02.2025 за послуги водопостачання та водовідведення на загальну суму 5013,37 грн.; а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. покласти на відповідачів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2025 року позовні вимоги КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради – задоволено.
Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.05.2020 по 31.05.2023 року у загальному розмірі 4 264,16 грн.
Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2023 по 28.02.2025 у загальному розмірі 5 013,37 грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради судовий збір у рівних частках у розмірі 3028,00 грн., по 1009,33 грн. з кожного.

Рішення суду мотивовано тим, що оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважав, що позивачем доведено надання послуг з водопостачання та водовідведення, проте, відповідачами надані позивачем послуги не оплачувались належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість та дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Черкасиводоканал» підлягають до задоволення та стягнув з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 9277,53 грн.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про перегляд заочного рішення від 06.06.2025 у справі № 711/3128/25 за позовом КП «Черкасиводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за централізоване водопостачання та водовідведення.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.12.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.06.2025 відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 06.02.2026, ОСОБА_1 , вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції постановленим із порушенням норм процесуального права та без належного дослідження доказів, просив скасувати заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.06.2025 та ухвалити нове, яким відмовити КП «Черкасиводоканал» у задоволенні позовних вимог до нього. 
Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у скаржника заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, не з`ясувавши належним чином фактичні обставини користування житловим приміщенням.
Апелянтом надавався Акт про непроживання особи за місцем реєстрації за 2023 рік, проте, суд безпідставно відмовився врахувати цей доказ.
Суд першої інстанції прийняв твердження представника позивача без належної перевірки, надав перевагу локальному акту органу місцевого самоврядування, безпідставно відхилив докази відповідача. Такі дії свідчать про порушення принципів змагальності сторін та рівності учасників процесу.

Відзив на апеляційну скаргу

03.04.2026 представник КП «Черкасиводоканал» - Сухарьков І. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.06.2025 - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Зазначає, що в апеляційній скарзі відповідач посилається на помилкове стягнення судом першої інстанції заборгованості, оскільки не було враховано Акту від 18.08.2023 про непроживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 .
Проте, відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження.
Жодного разу відповідачі не зверталися до КП «Черкасиводоканал» та не повідомляли про тимчасову відсутність боржника ОСОБА_1 , тобто не виконали обов`язок, встановлений законом та не скористалися правом на неоплату вартості послуг. 

Фактичні обставини справи

За відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру № 1284043, № 1283943 від 11.04.2025 та департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 16.04.2025, відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , тобто є споживачами житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення, що надає КП «Черкасиводоканал».
КП «Черкасиводоканал» надає відповідачам житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, нараховуючи плату на підставі Постанов Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП «Черкасиводоканал».
Відповідно до довідки про нарахування плати та розмір платежів за період з 01.05.2020 по 01.03.2025 по о/р № НОМЕР_1 відповідачі своєчасно не вносили плату за надані послуги водопостачання та водовідведення, а тому заборгованість відповідачів по оплаті вказаних послуг станом на 01.03.2025 становить 9227,53 грн.
При цьому, з наданої вище відповіді з ЄДДР № 1284043 від 11.04.2025 встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час виникнення заборгованості та до 12.05.2023 була неповнолітньою особою.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).
У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Основні засади правовідносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені в Законі України «Про житлово-комунальні послуги».
До житлово-комунальних послуг законодавство відносить комунальні послуги: централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо.
За загальними правилами, визначеними вказаним законом, виконавець послуг надає відповідний вид житлово-комунальних послуг споживачу, який їх споживає та має зворотній обов`язок щодо їх сплати за встановленими тарифами та у встановлені договором строки і порядку.
Згідно із приписами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Відповідно до вимог ст. ст. 66-68 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно щомісяця вносити оплату за надані йому комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання і водовідведення.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги.
У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.
Як зазначено у ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Відповідно до положень ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи, КП «Черкасиводоканал» звернулось до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з даним позовом, в обґрунтування якого посилалось на те, що підприємством надаються послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та абонентського обслуговування за адресою: АДРЕСА_2 .
За відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру № 1284043, № 1283943 від 11.04.2025 та департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 16.04.2025, відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , тобто є споживачами житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення, що надає КП «Черкасиводоканал».
Послуги надаються на підставі опублікованого на офіційному веб-сайті https://vodokanal-cherkasy.ck.ua/, КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради тексту повідомлення про публічну пропозицію (оферту), Публічного індивідуального договору про приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.
На підтвердження обґрунтування позову, КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради надало Індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 01.03.2022, довідку про тарифи на послуги водопостачання та водовідведення КП «Черкасиводоканал», довідку про нарахування плати та розміру платежів за період з 01.05.2020 по 31.05.2023 на абонента ОСОБА_1 по особовому рахунку: НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 та довідку про нарахування плати та розміру платежів за період з 01.06.2023 по 28.02.2025 на абонента ОСОБА_1 по особовому рахунку: НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , згідно яких вбачається, що за вказаною адресою пільгових осіб - немає, кількість осіб - 5 та рахується заборгованість станом на 01.06.2023 – 4264,16 грн. та станом на 01.03.2025 – 5013,37 грн. 
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час виникнення заборгованості та до 12.05.2023 була неповнолітньою особою, що підтверджується інформацією з ЄДДР № 1284043 від 11.04.2025.
У відповідності до ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.
Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена (ч. 2 ст. 47 ЦПК України).
Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_3 не повинна нести відповідальність щодо стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.05.2020 по 31.05.2023, оскільки на той час була неповнолітньою особою.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що у зв`язку з несплатою відповідачами коштів за надані послуги, по о/р № НОМЕР_1 утворилась заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.05.2020 по 31.05.2023 на загальну суму 4 264,16 грн. відповідальність за яку у солідарному порядку мають нести ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на цей період була неповнолітньою; за період з 01.06.2023 по 28.02.2025 – заборгованість на загальну суму 5 013,37 грн., відповідальність за яку мають нести ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у солідарному порядку, тому позовні вимоги КП «Черкасиводоканал» підлягають до задоволення.
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач ОСОБА_1 зазначив, що він зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , проте послугами позивача щодо водопостачання та водовідведення не користується, оскільки він фактично з 01.09.2005 року проживає за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується Актом про непроживання особи за місцем реєстрації від 18.08.2023. 
Як вбачається з витягу Реєстр+, який був наданий відповідачем, ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_3 . Дані уточнені 22.05.2024.
Відповідно до п. 6 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.
Згідно п.п. 7 п. 45 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ № 690 від 05.07.2019 (зі змінами), споживач має право, зокрема, на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`їзд в Україну у відповідний період часу) в електронній або паперовій формі відповідно до умов договору.
Разом з цим, п. 11 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлений обов`язок інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.
Відповідно до п.п. 11-1 п. 47 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, споживач зобов`язаний інформувати виконавця про тимчасову відсутність в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів (за відсутності приладів обліку); якщо період відсутності споживача та інших осіб перевищує шість місяців, споживач для реалізації права на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду зобов`язаний надавати виконавцю оновлену заяву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 звертався до КП «Черкасиводоканал» із повідомленням про тимчасову відсутність в житловому приміщенні або проживання за іншою адресою, понад 30 календарних днів, із наданням інформації надавачу послуг про фактичну кількість споживачів.
Більш того, згідно наданої довідки про нарахування плати та розмір платежів за період з 01.01.2020 по 01.12.2025 за адресою АДРЕСА_3 (адреса за якою фактично проживає ОСОБА_1 з його слів) нарахування здійснюється на одну особу – споживача ОСОБА_6 . Інформація про тимчасове проживання інших осіб за цією адресою в матеріалах справи відсутня.
Доводи скаржника ОСОБА_1 про неправомірність нарахування боргу за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, оскільки він фактично з 01.09.2005 не проживає за адресою АДРЕСА_2 та не користується послугами КП «Черкасиводоканал», спростовуються наявними матеріалами справи.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).
Так, відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Аналіз статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи, які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів , які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів у запереченні.
Щодо розрахунку заборгованості, то колегія суддів звертає увагу, що наданий позивачем розрахунок суми заборгованості, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не спростований та скаржником не наведений власний розрахунок.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, оцінив надані сторонами докази та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідачів на користь КП «Черкасиводоканал» боргу.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.
Інші доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, були предметом апеляційного перегляду, проте суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст.ст. 141, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,–

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2025 року у справі за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за централізоване водопостачання та водовідведення - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча        О.В. Карпенко

Судді         Л.І. Василенко

О.М. Новіков