ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"18" березня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/4523/25	
Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д., 
розглянувши справу № 916/4523/25 в порядку загального позовного провадження 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Профіт-Харвест” /ЄДРПОУ 43136959, адреса – 69005, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 64 Д, офіс 6/ 
до відповідача: Приватного підприємства “Троян-Агро” /ЄДРПОУ 42123069, адреса – 68711, Одеська обл., Болградський район, с. Нові Трояни, вул. Електрична, буд. 52/ 
про стягнення 107 462,25 грн

за участі представників учасників справи:
від позивача: адвокат Остопарченко Л.В. за ордером;
від відповідача: не з`явився, повідомлений належним чином.

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю “Профіт-Харвест” /позивач/ звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 4653/25 від 10.11.2025/ до Приватного підприємства “Троян-Агро” /відповідач/, в якій просить стягнути суму збитків, завданих порушенням його обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних, в розмірі 107 462,25 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 500,00 грн.
Позовна заява подана на підставі ст. ст. 15, 16, 22 Цивільного кодексу України, ст. ст. 14, 187, 192, 198, 201 Податкового кодексу України.
Ухвалою суду від 17.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 916/4523/25; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "09" грудня 2025 р. на 10:30. 
03.12.2025 судом від відповідача отримано відзив на позовну заяву /вх.№38706/25 від 03.12.2025/, в якому ПП “Троян-Агро” просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
03.12.2025 ПП “Троян-Агро” також звернулось до суду з клопотанням про розгляд справи в порядку загального позовного провадження /вх.№38730/25 від 03.12.2025/, в якому відповідач зазначає, що дана справа, потребує детального розгляду спору по суті та з`ясування всіх обставин, що потребує часу, а саме необхідність зупинення провадження по справі, подання нових доказів, допиту свідків, в зв`язку з чим просить розглядати господарську справу №916/4523/25 у порядку загального позовного провадження, для правильного врегулювання спору.
04.12.2025 судом від ПП “Троян-Агро” отримано клопотання про зупинення розгляду справи /вх.№38738/25 від 04.12.2025/, в якому відповідач просить зупинити провадження у справі №916/4523/25 в зв`язку із неможливістю її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи за №420/34198/24.
04.12.2025 ПП “Троян-Агро” додатково подано відзив на позовну заяву з проханням долучити до матеріалів справи ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі №420/34198/24, отриману відповідачем вже після відправки відзиву /вх.№38840/25 від 04.12.2025/.
09.12.2025 судом від позивача отримано відповідь на відзив /вх.№39300/25 від 09.12.2025/, в якому ТОВ “Профіт-Харвест” просить врахувати та прийняти доводи, викладені у відповіді на відзив, при вирішенні справи та задовольнити позов у повному обсязі.
Окрім того, 09.12.2025 ТОВ “Профіт-Харвест” подало до суду заперечення проти клопотання Приватного підприємства “Троян-Агро” про розгляд справи в порядку загального провадження /вх.№39299/25 від 09.12.2025/, в якому зазначає, що клопотання відповідача – це спроба затягування судового процесу та просить залишити клопотання без задоволення.
09.12.2025 від відповідача судом отримано заяву про проведення засідання за відсутності учасника справи /вх.№39312/25 від 09.12.2025/, в якому ПП “Троян-АГро” просить провести судове засідання 09.12.2025 за відсутності представника відповідача та розглянути подані клопотання. Свої клопотання відповідач підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Ухвалою суду від 09.12.2025 клопотання Приватного підприємства “Троян-Агро” /вх.№38730/25 від 03.12.2025/ - задоволено. Постановлено справу № 916/4523/25 розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.01.2025 на 11:30.
16.12.2025 судом отримано від відповідача ПП «Троян-Агро» заперечення на відповідь на відзив /вх.№40245/25 від 16.12.2025/.
Також 13.01.2026 судом від відповідача ПП «Троян-Агро» отримано додаткові пояснення у справі /вх.№1112/26 від 13.01.2026/.
14.01.2026 судом від позивача ТОВ «Профіт-Харвест» клопотання про поновлення процесуального строку для подання доказів та їх приєднання до матеріалів справи /вх.№1208/26 від 14.01.2026/.
У підготовчому судовому засіданні 14.01.2026 суд оголосив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання до 28.01.2026 о 12:45 год.
28.01.2026 судом від ПП «Троян-Агро» отримано клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (підготовчого засідання) та продовження строку проведення підготовчого провадження /вх.№3213/26 від 28.01.2026/, в якому керівник відповідача просить відкласти підготовче засідання задля забезпечення права відповідача на кваліфіковану правову допомогу, оскільки позивач надав індивідуальну податкову консультацію, яка потребує оцінки спеціаліста в області права.
В підготовчому судовому засіданні 28.01.2026 судом задоволено клопотання про поновлення процесуального строку для подання доказів та долучено подані стороною позивача докази до матеріалів справи. Окрім того, судом оголошено протокольну ухвалу у справі перерву до 18.02.2026 о 12:45.
18.02.2026 судом від ПП «Троян-Агро» отримано клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (підготовчого засідання) та продовження строку проведення підготовчого провадження /вх.№5894/26 від 18.02.2026/, в якому керівник відповідача вказав, що спілкувався з керівником позивача щодо укладення мирової угоди, в зв`язку з чим просить відкласти підготовче засідання для проведення переговорів про укладення мирової угоди.
В підготовчому засіданні 18.02.2026 суд відмовив в задоволенні клопотання про зупинення розгляду справи /Вх. № 38738/25 від 04.12.2025р./. Окрім того, суд оголосив протокольну ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до розгляду по суті на 18.03.2026 р. о 12:30 год.
18.03.2026 судом від ПП «Троян-Агро» отримано заяву /вх.№9491/26 від 18.03.2026/, в якій відповідачем зокрема вказано, що ПП «Троян-Агро» направило запит до податкової на отримання індивідуальної консультації, в зв`язку з чим відповідач просить зробити перерву та відкласти судове засідання на іншу дату, щоб відповідач міг надати відповідь від податкової на свій запит.
До судового засідання 18.03.2026 представник відповідача не з`явився.
В судовому засіданні 18.03.2026, заслухавши думку представника позивача, враховуючи тривалість розгляду даної справи та те, що відповідачем неодноразово подавились клопотання про відкладення судових засідань, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення судового засідання та ухвалив перейти до судового розгляду по суті. Доводи сторони відповідача щодо необхідності відкладення розгляду справи для отримання відповіді на свій податковий запит суд відхиляє, оскільки з часу відкриття провадження у даній справі відповідач мав можливість зібрати та подати до суду докази на підтвердження своїх заперечень щодо позовних вимог.
Представник позивача позовні вимоги підтримала та просить задовольнити позов в повному обсязі.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Профіт-Харвест» та Приватним підприємством «Троян-Агро» було укладено Договір поставки № ПА/1724/01/2024, за умовами якого (п. п. 1.1. - 1.4. Договору) Продавець продав, а Покупець купив Товар - Соняшник / код УКТЗЕД 1206 00 9900/, врожаю 2023 р. Кількість - 75 (сімдесят п`ять) тонн +/- 10 тн. Якість: ДСТУ 7011:2009 «Соняшник. Технічні умови». Ціна за одиницю Товару (тонн) на базисі поставки: 12061,40 грн., без ПДВ. Вартість Товару: 1 031 249,70 грн. (один мільйон тридцять одна тисяча двісті сорок дев`ять гривень 70 копійок) +/- 10 тн., в т.ч. ПДВ.
Позивач зазначає, що відповідач на виконання умов Договору поставив позивачу товар - соняшник, врожаю 2023 року, за накладною від 13.02.2024 № 1 у кількості 63,640 тонни, на загальну суму 875 049,75 грн у тому числі ПДВ (14%) 107 462,25 грн. Разом з тим, ТОВ «Профіт-Харвест» всього перераховано на рахунок відповідача 904 605,00 гри., у тому числі ПДВ (14%) 111 091,84 грн. З урахуванням загальної кількості поставленого товару, 22.02.2024 р. ПП «Троян-Агро» повернуло ТОВ «Профіт-Харвест» попередню оплату за товар в сумі 29 555,25 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 22.02.2024 р. № 16.
На дату виникнення податкових зобов`язань (в даному випадку на дату зарахування коштів від Покупця) ПП «Троян-Агро» повинно було скласти податкову накладну та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних з урахуванням передбачених вимог п. 3.4 Договору. Крім того, на дату повернення суми попередньої оплати (переплати) - 22.02.2024 відповідач мав скласти розрахунок коригування до податкової накладної на суму 29 555,25 грн, у тому числі ПДВ 3 629,59 грн та надіслати позивачу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Однак наразі, дана податкова накладна відповідачем не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підсумовуючи, позивач наголошує на тому, що внаслідок такої бездіяльності зі сторони ПП «Троян-Агро», а саме не здійснення реєстрації податкової накладної, виписаної на дату першої події - 07.02.2024, ТОВ «Профіт-Харвест» позбавлене можливості реалізувати своє право щодо включення податку на додану вартість у сумі 107 462,25 грн (сума розрахована з урахуванням поверненої відповідачем суми попередньої оплати за товар, в зв`язку з чим суми податкових зобов`язань та податкового кредиту відповідача та позивача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної згідно вимог ст. 192 Податкового кодексу України) до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання, оскільки минув 365-денний строк, визначений Податковим кодексом України для реалізації такого права. Отже, в результаті невиконання ПП «Троян-Агро» своїх зобов`язань щодо своєчасної реєстрації податкової накладної позивачу завдано збитків. Збитками є сума податкового кредиту у розмірі податку на додану вартість, сплаченого позивачем та не отриманого позивачем внаслідок протиправної поведінки (бездіяльності) відповідача у сумі 107 462,25 грн.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає, що на підставі вищевказаного договору з урахуванням загальної кількості поставленого товару 22.02.2024 року відповідачем було повернуто попередню оплату за товар в сумі 29 555,25 грн. 13.02.2024 року (датою відвантаження товару), була виписана в електронній формі відповідна податкова накладна №1 та направлена на реєстрацію в ЄРПН згідно п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України (далі – «ПКУ»). Згідно з отриманою Квитанцією №1 від 26.02.2024 податкову накладну прийнято, але її реєстрація була зупинена та запропоновано відповідачу надати пояснення та копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. В квитанції зазначено: Обсяг постачання товару/послуги 1206, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). 
03.06.2024 року відповідач направив пояснення та копії документів, достатніх, на думку позивача, для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. Зокрема відповідач надав: копію договору поставки № ПА/1724/012024 від 01.02.2024 року, копію видаткової накладної №1 від 13.02.2024 року, копію рахунку-фактури №1 від 02.02.2024, копії товаро-транспортних накладних №№1, 2, 3 від 13.02.2024 року, копію платіжної інструкції від 07.02.2024 року. 
06.06.2024 року відповідачу було повідомлено про необхідність надання додаткових пояснень та документів. 12.06.2024 року відповідачем було надано додаткові пояснення. Разом з додатковими письмовими поясненнями були також надані договори користування складським приміщенням, на придбання палива та насіння соняшника, а також квитанції, які підтверджували розрахунки. 
18.06.2024 року Комісія Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийняла рішення №11263290/42123069, яким відповідачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 13.02.2024 року. В рішенні про відмову, як підставу для відмови, зазначено: ненаданням/частковим ненаданням первинних документів. 
Окремо відповідач зауважує, що підставою для відмови в реєстрації податкової накладної не є ті порушення, про які зазначає позивач в своїй позовній заяві. Не погодившись з вказаним рішенням відповідач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії. 11 липня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд розглянув справу №420/34198/24 та ухвалив рішення, яким позовні вимоги ПП «Троян-Агро» в повному обсязі. Визнав протиправним та скасував зокрема рішення Комісії Головного управління ДПС України в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних області №11263290/42123069 від 18.06.2024 року про відмову в реєстрації податкових накладних складених ПП«Троян-Агро». Зобов`язав Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування податкові накладні ПП «Троян-Агро» № 1 від 13.02.2024 року, № 2 від 07.12.2023 року, № 2 від 21.02.2024 року датою їх подання на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
05.08.2025 року Головним управлінням ДПС в Одеській області була подана апеляційна скарга на вищезазначене рішення. 12 серпня 2025 року апеляційна скарга була залишена без руху для усунення недоліків. 09.09.2025 року апеляційна скарга була повернута Головному управлінню ДПС в Одеській області. Відповідач вже звернувся до суду для отримання копії рішення з відміткою про набрання законної сили та видачу виконавчих листів на виконання рішення. Однак, 13.10.2025 року Головним управлінням ДПС в Одеській області знову була подана апеляційна скарга. 28.10.2025 року П`ятим апеляційним адміністративним судом було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 10.11.2025 року Головне управління ДПС в Одеській області подало нове клопотання про поновлення строку. Станом на 01.12.2025 питання щодо поновлення строків не було вирішено. 
Таким чином, відповідач здійснив усі заходи для реєстрації податкової накладної та оскарження рішення про відмову в її реєстрації. Відповідач постійно підтримував з позивачем комунікацію в телефонному режимі та повідомляв про стан справ.
Відповідач вказує, що на даний час рішення суду про зобов`язання зареєструвати податкову накладну набрало законної сили та підлягає виконанню. Проте податкова накладна поки не зареєстрована через повторне звернення Головного управління ДПС в Одеській області до апеляційного суду. Таким чином, немає жодних підстав для задоволення позовної заяви позивача та стягнення збитків з відповідача.
У відповіді на відзив позивач зауважує, що 07.02.2024 позивач перерахував відповідачу попередню оплату за товар у сумі 904 605,00 грн, у тому числі ПДВ (14%) 111 091,84 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 07.02.2024 № ПХ000000488. Як вбачається з відзиву відповідача факт надходження коштів 07.02.2024 у сумі 904 605,00 грн, у тому числі ПДВ (14%) 111 091,84 грн, на банківський рахунок відповідача ним не заперечується. 13.02.2024 відповідач поставив позивачу товар, на суму 875 049,75 грн, у тому числі ПДВ (14%) 107 462,25 грн, що підтверджується накладною від 13.02.2024. 
Позивач наголошує на тому, що відповідно до п. 3.4. Договору поставки від 01.02.2024 р. № ПА/1724/01/2024 та п. 187.1. ст. 187, п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України відповідач зобов`язаний був на дату першої події – 07.02.2024 (отримання відповідачем коштів від позивача як аванс (попередня оплата), скласти та зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних. Однак, податкову накладну на дату надходження попередньої оплати на банківський рахунок відповідач не виписав. В порушення п. 3.4. Договору поставки від 01.02.2024 р. № ПА/1724/01/2024 та п. 187.1. ст. 187, п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України склав податкову накладну від 13.02.2024. З урахуванням приписів п. 198.2., абз. 1, 3, 4 п. 198.6. ст. 198 201 Податкового кодексу України така податкова накладна від 13.02.2024, на яку йде посилання у відзиві відповідача, не надає позивачу право щодо включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту, оскільки виписана іншою датою, ніж дата виникнення першої події.
Доказів на підтвердження реєстрації відповідачем податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за правилом першої події, в даному випадку на дату зарахування коштів від покупця – 07.02.2024, відповідачем не надано, матеріали справи їх не містять. 
На підставі викладеного позивач констатує, що відповідач не виконав (не надав доказів виконання) вимоги ст. 201 ПК України щодо реєстрації податкової накладної, у зв`язку з цим позивач позбавлений можливості включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 107 462,25 грн. Отже, факт відсутності реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних через нездійснення контрагентом за договором відповідних дій є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання – наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни. 
При цьому позивач наголошує, що приписами п. 198.6 ст. 198 ПК України до завершення 365 календарних днів з дати складення податкової накладної позивач має право, у випадку реєстрації відповідачем податкової накладної, включити відповідну суму ПДВ до складу податкового кредиту. Станом на час звернення позивача з позовом, податкова накладна не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру податкових накладних, та не заперечується відповідачем. Таким чином, відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України позивач мав би можливість використати податковий кредит для зменшення податкового зобов`язання: включно - протягом 365 днів. На час розгляду справи, вказані строки вже сплили, доказів відшкодування збитків позивачу відповідачем не надано. 
Отже, в даній ситуації той факт, що відповідач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії та отримання відповідного рішення про задоволення позовних вимог не звільняє відповідача від відповідальності за завдані позивачу збитки. А реєстрація податкової накладної від 13.02.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року у справі № 420/34198/24, не надає позивачу право щодо включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту та нічого не змінює для позивача.
В заяві від 17.02.2026 відповідач також щодо суті позовних вимог зазначив, що Приватне підприємство «Троян-Агро» побачило помилку вже після отримання позовної заяви та вже згодна скласти нову податкову накладну з правильною датою та сплатити штраф, але позиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Харвест» така, що вони вже не зможуть отримати компенсацію ПДВ за новою податковою накладною, оскільки пройшли строки для відшкодування. Відповідач з цим не згодний. Таким чином, переговори сторін зайшли не завершились порозумінням. Самостійно Приватне підприємство «Троян-Агро» не може здійснити процедуру з відкликання раніше поданої та зареєстрованої податкової накладної, оскільки треба погодження з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт-Харвест». Враховуючи викладене, Приватне підприємство «Троян-Агро» направило запит до податкової на отримання індивідуальної консультації, у зв`язку з чим заявило чергове клопотання про відкладення судового розгляду по суті, яке судом не було задоволено.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши представника позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.
Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, 01.02.2024 року між Приватним підприємством «Троян-Агро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Профіт-Харвест» було укладено договір поставки №ПА/1724/012024, за умовами якого (п. п. 1.1. - 1.4. Договору) Продавець продав, а Покупець купив Товар - Соняшник / код УКТЗЕД 1206 00 9900/, врожаю 2023 р. Кількість - 75 (сімдесят п`ять) тонн +/- 10 тн. Якість: ДСТУ 7011:2009 «Соняшник. Технічні умови». Ціна за одиницю Товару (тонн) на базисі поставки: 12061,40 грн., без ПДВ. Вартість Товару: 1 031 249,70 грн. (один мільйон тридцять одна тисяча двісті сорок дев`ять гривень 70 копійок) +/- 10 тн., в т.ч. ПДВ.
Пунктом 2.1. Договору визначено, що Продавець забезпечує передачу товару на базисі поставки: ЕСА (Інкотермс 2010) Одеська область, Белградський район, село Нові Трояни у період з 1 лютого 2024 р. по 17 березня 2024 р.
За змістом п. 2.2. Договору поставка товару оформлюється видатковою накладною чи актом приймання-передачі.
Згідно з п. 3.4. Договору Продавець зобов`язується надати Покупцю за першою подією (отримання грошей чи відвантаження товару) податкову накладну, оформлену згідно з вимогами, встановленими п. 201.1. Податкового кодексу України. Така податкова накладна повинна бути зареєстрована Продавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків, а також у випадку порушення встановленого чинним законодавством України порядку заповнення податкових накладних застосовуються штрафні санкції згідно з цим Договором.
Відповідно до п. 5.10.1. Договору сторони домовились, що у разі порушення Продавцем порядку складання податкової накладної/розрахунку коригування та строків їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених ст. 201 Податкового кодексу України, або вчинення інших дій чи бездіяльності (у тому числі, але не виключно, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, якщо Продавець не подав копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом п`яти календарних днів з дати зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; якщо Продавець не розпочав судову процедуру оскарження рішення податкового органу про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом десяти календарних днів з дати такого рішення), в результаті чого Покупець не отримає права на податковий кредит, Продавець компенсує Покупцю суму збитків, понесену в результаті втрати податкового кредиту, яка компенсується Продавцем шляхом перерахування коштів на рахунок Покупця в 10-денний термін з дати порушення.
Пунктом 8.1. Договору визначено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін.
Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього договору та закінчується 20 березня 2024 р., а в частині виконання сторонами своїх зобов`язань - діє до їх повного виконання (п. 8.2. Договору).
01.02.2024 року відповідачем було виписано рахунок-фактуру №1 на суму 875 049,75 грн. в тому числі ПДВ в розмірі 107 462,25 грн. 
07.02.2024 позивачем на банківський рахунок відповідача було перераховано попередню оплату за соняшник у сумі 904 605,00 грн, у тому числі ПДВ (14%) 111 091,84 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 07.02.2024 № ПХ000000488.
Таким чином, 07.02.2024 (дата зарахування коштів від покупця) є датою виникнення податкових зобов`язань відповідача, а саме ПП «Троян-Агро» повинно було скласти податкову накладну та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних з урахуванням передбачених вимог в п. 3.4. Договору.
13.02.2024 року зі складу відповідача було відвантажено 63,640 тони соняшника врожаю 2023 року на суму 875 049,75 грн., в тому числі ПДВ 107 462,25 грн., що підтверджується видатковою накладною №1 від 13.02.2024 року. Товар було відвантажено за довіреністю ТОВ «Профіт-Харвест» №42 від 13.02.2024 року. Перевезення здійснювалось автомобільним перевізником ТОВ «Велес 2012» та ФОП Сердюк В.В., що підтверджується товаро-транспортними накладними №№ 1, 2, 3 від 13.02.2024 року. 
13.02.2024 року (датою відвантаження товару), була виписана в електронній формі відповідна податкова накладна №1 та направлена на реєстрацію в ЄРПН згідно п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України.
Згідно отриманої Квитанції №1 від 26.02.2024 р. податкову накладну прийнято, але її реєстрація зупинена та було запропоновано відповідачу надати пояснення та копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (копія квитанції надається). В квитанції зазначено: Обсяг постачання товару/послуги 1206 , перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). 
03.06.2024 року відповідач направив пояснення та копії документів, достатніх, на думку Позивача, для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. Зокрема відповідач надав: копію договору поставки № ПА/1724/012024 від 01.02.2024 року, копію видаткової накладної №1 від 13.02.2024 року, копію рахунку-фактури №1 від 02.02.2024, копії товаро-транспортних накладних №№1, 2, 3 від 13.02.2024 року, копію платіжної інструкції від 07.02.2024 року. 
06.06.2024 року відповідачу було повідомлено про необхідність надання додаткових пояснень та документів. 12.06.2024 року відповідачем було надано додаткові пояснення. Разом з додатковими письмовими поясненнями були також надані договори користування складським приміщенням, на придбання палива та насіння соняшника, а також квитанції, які підтверджували розрахунки.
Комісією Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №11263290/42123069 від 18.06.2024 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 13.02.2024 року. Рішення прийнято з підстав надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства.
19.05.2025 ТОВ «Профіт-Харвест» направило на адресу ПП «Троян-Агро» претензію, якою вимагав від відповідача виконати взяті на себе зобов`язання щодо реєстрації податкової накладної (складеної саме на 07.02.2024 – на дату отримання суми коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата) за Договором поставки від 01.02.2024 №ПА/1724/01/2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних та вжити належних та негайних заходів, спрямованих на реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних або
- сплатити на користь ТОВ «Профіт Харвест» суму збитків у розмірі 107 462,25 грн в строк не пізніше 10 календарних днів з моменту отримання цієї претензії;
- надіслати на адресу ТОВ «Профіт Харвест» повідомлення про результати розгляду претензії в строк не пізніше 10 календарних днів з моменту отримання цієї претензії.
Керівником відповідача вказана претензія була отримана 28.05.2026, що вбачається з відповідного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.07.2025 у справі №420/34198/24 адміністративний позов Приватного підприємства «Троян-Агро» (вул. Електрична, буд. 52, с. Нові Трояни, Болградський р-н, Одеська обл., 68711, Код ЄДРПОУ 42123069) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП44069166), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено та ухвалено:
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС України в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних області №11263290/42123069 від 18.06.2024 року, №10530327/42123069 від 08.02.2024 року, №10913647/42123069 від 16.04.2024 року про відмову в реєстрації податкових накладних, складених ПП«Троян-Агро».
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування податкові накладні ПП «Троян-Агро» № 1 від 13.02.2024 року, № 2 від 07.12.2023 року, № 2 від 21.02.2024 року датою їх подання на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Стягнути на користь Приватного підприємства «Троян-Агро» (вул. Електрична, буд. 52, с. Нові Трояни, Болградський р-н, Одеська обл., 68711, Код ЄДРПОУ 42123069) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП44069166) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7267,20 грн. (сім тисяч двісті шістдесят сім гривень, двадцять копійок).
Судом досліджено індивідуальну податкову консультацію /вих.№162/ПК/99-00-21-03-02 ІПК від 07.01.2026/, надану Державною податковою службою України ТОВ «Профіт-Харвест», в якій зокрема зазначено, що у разі якщо податкова накладна постачальником складена з порушенням норм ПКУ, зокрема якщо така податкова накладна складена не на дату першої події, визначеної відповідно до пункту 187.1 статті 187 розділу V ПКУ, то така податкова накладна не може бути підставою для формування податкового кредиту покупцем.
Судом встановлено, що предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача збитків в розмірі 107 462,25 грн, що є сумою податку на додану вартість, який міг бути включений до податкового кредиту у випадку вчасної реєстрації відповідачем відповідної податкової накладної.
Суд зазначає, що відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками згідно із частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України унормовано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Окрім того, суд звертає увагу на те, що обов`язок відповідача надати позивачу зареєстровану у встановленому порядку податкову накладну визначено і умовами Договору поставки №ПА/1724/01/2024, а саме пунктом 3.4 вказаного договору. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
У п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. 
Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Пунктом 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України зокрема визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п. 201.7. ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Аналізуючи природу обов`язку покупця зареєструвати податкову накладну, Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово звертала увагу на те, що обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків (пункт 25 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18, пункт 8.25 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 925/556/21).
Окрім того, від того, чи здійснить контрагент всі необхідні дії для реєстрації податкової накладної в ЄРПН у строки, передбачені ПК України, а у випадку незаконної перешкоди з боку контролюючого органу для реєстрації - від того, чи зможе контрагент успішно усунути ці перешкоди, фактично залежить виникнення права такого платника податку на податковий кредит з ПДВ, з яким і пов`язаний майновий інтерес позивача у спірних правовідносинах (відповідну позицію висловлено у пункті 8.24 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 925/556/21).
Також в постанові від 01.03.2023 у справі № 925/556/21 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з 1 січня 2015 року ПК України не встановлює для платника ПДВ механізм, який би дозволяв йому включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати.
Такий платник ПДВ також не має у податкових відносинах права самостійно спонукати контрагента до здійснення реєстрації, а також не може спонукати контрагента оскаржити незаконні рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, якщо вони були перешкодою у реєстрації податкової накладної у ЄРПН. Водночас саме від того, чи здійснить контрагент всі необхідні дії для реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а у випадку незаконної перешкоди з боку контролюючого органу для реєстрації - від того, чи зможе контрагент успішно усунути ці перешкоди, фактично залежить виникнення права такого платника податку на податковий кредит з ПДВ.
У зв`язку із цим Велика Палата Верховного Суду нагадує, що в пункті 25 постанови від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18 вона вже звертала увагу на те, що обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Тому позовна вимога покупця про зобов`язання продавця здійснити таку реєстрацію не є способом захисту у господарських правовідносинах і не підлягає розгляду в суді жодної юрисдикції. Натомість належним способом захисту для покупця може бути звернення до продавця з позовом про відшкодування збитків, завданих порушенням його обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних (див. також постанову об`єднаної палати КГС ВС від 03.08.2018 у справі № 917/877/17).
Ураховуючи викладене, Велика Палата доходить висновку, що збільшення податкового кредиту є майновим інтересом покупця товарів / послуг, який з 1 січня 2015 року за загальним правилом реалізовується після виконання продавцем в публічно-правових відносинах з державою обов`язку скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну, адже із цим пов`язується виникнення у покупця права на віднесення відповідних сум ПДВ до податкового кредиту.
Водночас покупець не є стороною публічно-правових відносин між продавцем і контролюючим органом щодо реєстрації податкових накладних. До моменту виникнення права на включення суми ПДВ за операцію з придбання товарів / послуг до складу податкового кредиту взаємодія держави і покупця зводиться лише до можливості покупця подати на продавця скаргу, що в силу пункту 201.10 статті 201 ПК України зумовлює лише обов`язок контролюючого органу провести документальну перевірку продавця, спонукати виконати який покупець не може.
Як наслідок, такий покупець також не може вимагати від держави відшкодування збитків, спричинених невиконанням контролюючим органом обов`язку з проведення перевірки, оскільки цей обов`язок контролюючий орган має не перед покупцем і його невиконання не вважається таким, що порушує якесь конкретне право платника податків.
Оскільки саме від продавця, який має визначений законом обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а також може у необхідних випадках ефективно оскаржити рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, які перешкодили виконати цей обов`язок), залежить реалізація покупцем означеного вище майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит з ПДВ за наслідками господарської операції, він (продавець) залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій.
Якщо перешкодою для вчинення продавцем дій, необхідних для реєстрації податкової накладної у ЄРПН, було незаконне рішення, дія чи бездіяльність контролюючого органу, то держава може бути притягнута до відповідальності перед постачальником за спричинену цим шкоду, зокрема, в результаті притягнення продавця до відповідальності його контрагентом.
В ході судового розгляду справи достеменно встановлено, що відповідачем в порушення умов договору поставки №ПА/1724/01/2024 не надану позивачу зареєстровану податкову накладну, складену на суму коштів, що надійшли на рахунок відповідача як попередня оплата (аванс).
Той факт, що судами розглядається спір щодо зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування податкові накладні ПП «Троян-Агро» № 1 від 13.02.2024 року, № 2 від 07.12.2023 року, № 2 від 21.02.2024 року датою їх подання на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, не спростовує фактичних обставин щодо понесення позивачем збитків у вигляді невключення податку на додану вартість у сумі 107 462,25 грн до складу податкового кредиту, оскільки минув 365-денний строк, визначений Податковим кодексом України для реалізації такого права, та окрім того вказаний спір стосується податкових накладних, складених щодо поставки товару, а не надходження передоплати.
Таким чином, суд дійшов висновку, що бездіяльністю відповідача щодо реєстрації відповідної податкової накладної на суму коштів, що надійшли як попередня оплата, порушення права позивача щодо отримання податкового кредиту на вказану в позові суму, в зв`язку з чим суд погоджується з доводами сторони позивача щодо завдання відповідачем позивачу збитків в розмірі 107 462,25 грн.
Згідно з ст. ст. 73, 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вірогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.
За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Частиною 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
При цьому доказами, згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими та електронними доказами, відповідно до частини другої наведеної норми. Докази, які надаються учасниками справи до суду, мають відповідати встановленим критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, що визначені статтями 76 - 79 ГПК України.
Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності господарського судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені. 
Доводи сторони відповідача не знайшли підтвердження в ході судового розгляду справи та в повному обсязі спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що вбачається із платіжної інструкції № ПХ000001518 від 03.11.2025.
Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір у розмірі 3028,00 грн підлягає стягненню з відповідача.
В позовній заяві ТОВ «Профіт-Харвест» також просить про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500,00 грн.
Статтею 123 ГПК України, яка визначає види судових витрат, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 126 ГПК України).
Згідно зі ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.
Відповідно до норм цього Закону:
- договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт - оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 цього Закону);
- представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону);
- інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 цього Закону);
- видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (ст. 19 цього Закону);
- гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначено в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 цього Закону).
Здійснюючи аналіз наведених норм Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 виснувала, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Велика Палата Верховного Суду у п. 164 постанови від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22 виснувала, що одним із принципів господарського судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, зокрема, у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні у справі "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) від 28.11.2002, щодо судових витрат зазначено, що за ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" від 25.03.1999 та "Єчюс проти Литви" від 31.07.2000).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Так, у рішенні в справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" від 23.01.2014 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (див. п.п. 33, 34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (див. п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п. 135 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у п. 6.5 постанови від 03.03.2019 у справі № 922/445/19 дійшла висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).
Судом встановлено, що у позовній заяві позивачем було наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат відповідача в розмірі 10 500,00 грн.
З поданих стороною позивача матеріалів вбачається, що 14.10.2025 між адвокатом Остопарченко Л.В. та ТОВ «Профіт-Харвест» укладено Договір про надання професійної правничої допомоги, за яким Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання забезпечити представництво інтересів Клієнта в усіх та будь-яких органах (територіальних підрозділах) Державного бюро розслідувань, в усіх та будь-яких органах (територіальних підрозділах) Служби безпеки України, в усіх та будь-яких органах прокуратури, в усіх та будь-яких органах (територіальних підрозділах) Національної поліції України, в усіх та будь-яких органах (територіальних підрозділах) Державної податкової служби України, а також в усіх та будь-яких органах судової влади (судах будь-якої інстанції), а також у всіх та будь-яких інших органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях у справах за участю Клієнта, та інших справах, що стосуються чи можуть стосуватися його інтересів, в тому числі але не виключно, стосовно будь-яких судових справ за позовами (в тому числі, але не виключно, адміністративними позовами) Клієнта про визнання протиправними дій чи бездіяльності цих органів, про зобов`язання цих органів вчинити певні дії та/або утриматися від вчинення певних дій; в кримінальних провадженнях, в яких Клієнт задіяний в якості потерпілого, свідка, підозрюваного, обвинуваченого або в будь-якому іншому, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством статусі.
Відповідно до укладеної 14.10.2025 Додаткової угоди №1 до Договору про надання професійної правничої допомоги від 14.10.2025 Адвокат зобов`язується надати Клієнту наступну правову допомогу: скласти позовну заяву ТОВ «Профіт-Харвест» до ПП «Троян-Агро» про відшкодування збитків у розмірі 107 462,25 грн.
Відповідно до п. 4.1 Договору про надання професійної правничої допомоги від 14.10.2025 за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар у сумі 10 500,00 грн (п. 2.1. Додаткової угоди).
Пунктом 2.2. Додаткової угоди визначено, що Клієнт сплачує гонорар, передбачений п. 2.1. Додаткової угоди №1, за фактом надання правничої допомоги, шляхом внесення грошових коштів на поточний рахунок Адвоката протягом 30 календарних днів з дня виконання рішення суду та отримання Клієнтом присуджених судових витрат на свій банківський рахунок.
На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу, позивач надає:
- Копію Договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 14.10.2025 р.
- Копію Додаткової угоди № 1 від 14.10.2025 до Договору про надання професійної правничої допомоги від 14.10.2025.
- Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Остопарченко Л.В. 
- Рахунок фактура від 21.10.2025 року на суму 10 500,00 грн.
Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність відповідачем факту надання йому правничої допомоги адвокатом.
Таким чином, керуючись принципами справедливості, верховенства права, критеріями реальності адвокатських витрат в контексті їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, господарський суд вважає розмір судових витрат, заявлених позивачем до стягнення, дійсним, обґрунтованим, розумним і співмірним, з урахуванням складності та значення справи для сторін, в зв`язку з чим покладає на відповідача ПП «Троян-Агро» весь заявлений ТОВ «Профіт-Харвест» розмір витрат на професійну правничу допомогу та вважає, що вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-251 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Профіт-Харвест” до Приватного підприємства “Троян-Агро” про стягнення 107 462,25 грн – задовольнити в повному обсязі.
2. Стягнути з Приватного підприємства “Троян-Агро” /ЄДРПОУ 42123069, адреса – 68711, Одеська обл., Болградський район, с. Нові Трояни, вул. Електрична, буд. 52/ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Профіт-Харвест” /ЄДРПОУ 43136959, адреса – 69005, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 64 Д, офіс 6/ збитки у розмірі 107 462,25 грн /сто сім тисяч чотириста шістдесят дві гривні 25 копійок/, 10 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу /десять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок/, а також стягнути сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн /три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
З урахуванням відпустки головуючого з 23.03.2026 по 27.03.2026 включно повне судове рішення складено та підписано 30 березня 2026 р.

Суддя Н.Д. Петренко