Справа № 939/3721/25Головуючий в суді І інстанції - Стасенко Г.В.
Провадження № 33/824/928/2026 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
16 січня 2026 року м. Київ 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,
секретар: Сіваєва Ю.В.,
за участю: 
захисника особи, яка притягається до відповідальності адвоката - Жеби Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Жеби Євгена Олександровича на постанову Бородянського районного суду Київської області від 10 грудня 2025 року, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 ,-
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 22 листопада 2025 року, о 20-й годині 45 хвилин, в селищі Пісківці, Бучанського району, Київської області по вул. Шкільній, 40 ОСОБА_1 керував автомобілем "Toyota Avensis", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння шкірного покриву обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Постановою Бородянського районного суду Київської області від 10 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Жеба Є.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі. 
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.
Вказує, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем та проходить військову службу у Збройних Силах України на посаді водія-санітара.
На думку сторони захисту працівниками поліції було порушено процедуру оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який на той час мав статус військовослужбовця ЗСУ, а отже щодо нього діяв спеціальний порядок огляду - виключно уповноваженими посадовими особами військової служби правопорядку Збройних Сил України, а не працівниками Національної поліції України.
Отже, працівниками поліції не було дотримано установленого законом порядку, передбаченого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП, а тому вся процедура огляду, яку застосували до ОСОБА_1 , згідно з категоричними приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП є недійсною, а її результати недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановленим законом.
Також, у протоколі відсутній підпис ОСОБА_1 щодо роз`яснення останньому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та ознайомлення зі змістом протоколу тощо.
Тобто вказане у оскаржуваній постанові Бородянського районного суду Київської області твердження щодо визнання ОСОБА_1 провини та згоди зі змістом протоколу не узгоджується з протоколом.
До того ж, протокол про адміністративне правопорушення не може бути допустимим доказом, вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.
Відтак, на думку апелянта, у справі є наявні підстави для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України.
Заслухавши доповідь судді,
пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Жеби Є.О., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 слідує, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.
Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно ж з пунктами 1, 12 розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Отже, відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що суддя місцевого суду при її розгляді дослідив письмові докази у справі, та, за відсутності жодних клопотань щодо дослідження додаткових доказів, постановив рішення на підставі наявних у провадженні доказів.
На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується перш за все письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться: 
- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 520865 від 22 листопада 2025 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та ОСОБА_1 , якому були роз`яснені його права. Проте зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 не зазначив. (а.с. 1);
- у відеозаписі з нагрудної камери поліцейських, з якого вбачається, що о 20-й годині 55 хвилин 22 листопада 2025 року поліцейські підходять до автомобіля, за кермом якого перебуває особа, яка має ознаки алкогольного сп`яніння; цією особою виявився ОСОБА_1 ; поліцейські запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці, але водій ОСОБА_1 відмовився, водій ОСОБА_1 також відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у лікарні; поліцейські повторно пропонують водію пройти огляд, але від проходження огляду водій ОСОБА_1 знову відмовився; поліцейські втретє пропонують водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі, але водій ОСОБА_1 знову відмовився, після чого поліцейські роз`яснили водію ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду; також працівники поліції відсторонили водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом (а.с.9);
- у копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6204313 від 22 листопада 2025 року, 22 листопада 2025 року на ОСОБА_1 інспектором відділення поліції № 2 (селище Бородянка) Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенантом поліції Лозенком М.О. було накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП - водій в населеному пункті здійснив стоянку ближче 50 метрів від залізничного переїзду, чим порушив п. 15.10 "г" Правил дорожнього руху, у виді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с. 2);
- у рапорті оператора 102 відділення поліції № 2 (селище Бородянка) Бучанського РУП ГУНП у Київській області від 22 листопада 2025 року, о 20-й годині 51 хвилині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в селищі Пісківці, вулиця невідома, просять наряд поліції, оскільки невідомий чоловік у стані алкогольного сп`яніння на автомобілі "Toyota" влетів у стовп, чоловік не травмований; заявник ОСОБА_2 (а.с.3);
- із письмових пояснень ОСОБА_2 від 22 листопада 2025 року, вбачається, що о 20-й годині 45 хвилин 22 листопада 2025 року вона їхала на своєму автомобілі "Nissan" в селищі Пісківці по вул. Шкільній і біля залізничного переїзду помітила, що стоїть автомобіль "Toyota Avensis", реєстраційний номер НОМЕР_1 ; коли вона підійшла до цього автомобіля щоби запитати у водія чи в нього все добре, то під час спілкування з водієм, який виявився місцевим жителем на ім`я ОСОБА_3 , виявила, що він перебуває у дуже сильному алкогольному сп`янінні; також на передньому сидінні лежала пляшка зі спиртним напоєм, після чого вона зателефонувала на лінію 102 (а.с.6).
-іншими письмовими доказами.
Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.5 ПДР України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Доводи про те, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом його вини - є хибними, оскільки ОСОБА_1 ставиться у вину відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.
Доводи захисника про те, що відповідно до КУпАП відносно військовослужбовців діє спеціальний порядок огляду на стан сп`яніння, визначений ст. 266-1 КУпАП, відповідно до якої, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів - є безпідставними.
Стаття 266-1 КУпАП лише встановлює механізм огляду військовослужбовців на стан сп`яніння. Вона дає право посадовим особам Військової служби правопорядку проводити огляд, але результати цього огляду можуть бути використані як доказ для притягнення до відповідальності саме за ст. 130 КУпАП, якщо зафіксовано факт керування транспортним засобом.
Стаття 130 КУпАП охороняє безпеку дорожнього руху та життя і здоров`я громадян. Об`єктом цього правопорушення є порядок користування транспортними засобами, який є єдиним для всіх громадян України, незалежно від їхньої професії чи статусу. Військовослужбовець, сідаючи за кермо (як приватного, так і службового авто), стає повноправним учасником дорожнього руху, а отже, на нього в повному обсязі поширюються вимоги Правил дорожнього руху.
Так, відповідно до положень статті 15 КУпАП, військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. Однак, ця ж стаття містить виключення: за порушення правил дорожнього руху (включаючи ст. 130) військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Це означає, що поліція має повне право складати протокол за ст. 130 КУпАП щодо військового, а суд - накладати штраф та позбавляти водійських прав.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд зауважує, що військовослужбовець є суб`єктом загальної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Жодні бойові заслуги чи особливий статус не є підставою для звільнення від санкцій цієї статті, оскільки керування в стані сп`яніння становить підвищену небезпеку для суспільства. Єдиною особливістю є неможливість застосування до військових адміністративного арешту за цією статтею.
Доводи апелянта про незаконність, необґрунтованість постанови судді, неналежність та недопустимість доказів у справі апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.
Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили б прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Жеби Євгена Олександровича - залишити без задоволення.
Постанову Бородянського районного суду Київської області від 10 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко