Справа № 466/11837/25
Провадження № 2/466/1187/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова 
у складі: головуючого судді Зими І.Є.
секретаря судового засідання Васинчик М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -
в с т а н о в и в:
16 грудня 2025 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість: за договором № 940166322 в розмірі 14 350 грн.; за договором №10000564045 в розмірі 8610 грн. 06 коп.; за договором №4723753 в розмірі 19 405 грн. та судовий збір.
В обґрунтування вимог зазначає, що між відповідачем та первісними кредиторами були укладені кредитні договори, за умовами яких відповідач отримав грошові кошти, однак належним чином свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
У подальшому право вимоги за вказаними договорами було відступлено позивачу на підставі договорів факторингу.
Відповідно до вказаних договорів ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 , в сумі 42 365,60 грн. , з яких 12 100 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 30 265,60 грн. – заборгованість за відсотками. У зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду.
Ухвалою суду від 19.12.2025 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі повторної неявки відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується розпискою про дату та час судового засідання. В судовому засіданні 16.03.2026 року, відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог в часті стягнення всього розміру відсотків, оскільки вважає, що такі нараховані з порушенням та не відповідають принципу добросовісності та пропорційності. Просив суд в частині стягнення відсотків в повному обсязі.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та фінансовими установами укладено декілька кредитних договорів, які за своєю правовою природою є договорами споживчого кредитування та договорами приєднання.
Так, 10 травня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 940166322. Відповідно до умов зазначеного договору: кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у розмірі 5 000 грн. Кредитні кошти надавались у безготівковій формі шляхом перерахування на платіжну картку, реквізити якої були зазначені відповідачем при оформленні заявки, моментом надання кредиту є день перерахування коштів на рахунок відповідача, договір укладено в електронній формі шляхом акцепту відповідачем умов кредитування через інформаційно-телекомунікаційну систему, а також підписання договору здійснювалось із використанням одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Умовами договору передбачено нарахування процентів за користування кредитом, які обчислюються щоденно, у тому числі у підвищеному розмірі у випадку прострочення виконання зобов`язань. 
Підписанням договору відповідач підтвердив, що ознайомлений із правилами надання кредиту, які є публічною офертою, розміщеною на веб-сайті кредитодавця, розуміє їх зміст та погоджується з ними.
Відповідно до розрахунку заборгованості, за цим договором утворилась заборгованість у розмірі 14 350 грн, з яких: 5 000 грн - основна сума боргу, 9 350 грн - проценти. 
Крім того, 24 травня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 10000564045. Відповідно до умов цього договору відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 3 700 грн. 
Кредит надавався шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку позичальника. Договір укладено в електронній формі шляхом реєстрації відповідача в інформаційній системі кредитодавця, подання заявки та підтвердження умов кредитування, підтвердженням укладення договору є використання одноразового ідентифікатора як електронного підпису. Умовами договору передбачено нарахування процентів за користування кредитом, а також відповідальність у вигляді підвищених процентів у разі порушення строків повернення кредиту. 
Відповідач, укладаючи договір, підтвердив, що ознайомлений із правилами кредитування, погоджується з ними та бере на себе зобов`язання виконувати умови договору. Згідно з розрахунком заборгованості, за цим договором утворилась заборгованість у розмірі 8 610,60 грн, з яких: 3 700 грн - основний борг, 4 910,60 грн - проценти. 
Також, 10 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 4723753. Відповідно до умов цього договору позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3 400 грн, кошти надані у безготівковій формі шляхом перерахування на платіжну картку відповідача. Договір укладено шляхом приєднання відповідача до умов публічної оферти, розміщеної на веб-сайті кредитодавця, укладення договору підтверджено використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Умовами договору передбачено нарахування процентів за користування позикою, які у разі прострочення значно збільшуються. Відповідач підтвердив, що ознайомлений із умовами договору, порядком нарахування процентів та наслідками порушення зобов`язань.
Згідно з розрахунком, за цим договором утворилась заборгованість у розмірі 19 405 грн, з яких: 3 400 грн - основний борг, 16 005 грн - проценти. 
Таким чином судом встановлено, що: загальна сума основного боргу становить 12 100 грн; загальний розмір нарахованих процентів становить понад 30 000 грн. 
Судом встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги за кредитним договором № 940166322 від 10.05.2019 року.
Між ТОВ «Інвест Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 10000564045 від 24.05.2019 року було відступлено на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
Також судом встановлено, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено договір факторингу, відповідно до якого право вимоги за договором позики № 4723753 від 10.05.2023 року було відступлено на користь позивача.
Належність права вимоги позивачу підтверджується витягом з реєстру боржників та актом приймання-передачі прав вимоги.
Таким чином, судом встановлено, що право грошової вимоги за всіма вказаними кредитними договорами було належним чином відступлено на користь позивача.
Договори факторингу укладені у відповідності до вимог чинного законодавства, а надані суду докази підтверджують факт переходу права вимоги до позивача.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у тому обсязі та на тих умовах, що існували на момент переходу таких прав.
Отже, позивач є належним кредитором у спірних правовідносинах та має право звертатися до суду з вимогою про стягнення заборгованості з відповідача.
Судом встановлено факт укладення між сторонами кредитних договорів, отримання відповідачем грошових коштів у загальному розмірі 12 100 грн, а також наявність у нього обов`язку їх повернення. 
Разом з тим, спір у даній справі фактично зводиться не до наявності зобов`язання як такого, а до визначення його розміру та меж відповідальності відповідача.
Оцінюючи доводи позивача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти, визначені договорами, а тому сам по собі факт нарахування процентів за користування кредитом є правомірним.
Водночас, відповідно до ст. 3, 509 ЦК України, цивільні правовідносини повинні здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності, що означає обов`язок суду перевіряти не лише формальну відповідність умов договору, а й їх зміст на предмет дотримання балансу інтересів сторін.
Крім того, оскільки спірні правовідносини виникли між фінансовою установою та фізичною особою як споживачем фінансових послуг, до них підлягають застосуванню положення Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності їх наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Як вбачається з матеріалів справи, проценти за користування кредитними коштами перевищують суму фактично отриманого кредиту.
Суд враховує, що встановлення такої процентної ставки призводить до істотного збільшення обсягу зобов`язань позичальника, що не відповідає принципу співмірності відповідальності та фактично створює для споживача надмірний фінансовий тягар.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про неспівмірність нарахованих процентів та необхідність їх зменшення до розміру, який відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності, а також забезпечує баланс прав та інтересів сторін.
Визначаючи такий розмір, суд виходить з того, що плата за користування кредитом не може бути надмірною та має бути співвідносною із сумою отриманого кредиту, у зв`язку з чим вважає обґрунтованим обмежити розмір процентів сумою фактично отриманого кредиту.
З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе визначити розмір процентів за договорами у сумі 12 100 грн, що відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності, а також забезпечує баланс інтересів сторін.
Суд наголошує, що не змінює умови договору, а застосовує наслідки включення несправедливих умов, що полягають у визначенні розміру підлягаючих стягненню процентів з урахуванням принципів справедливості, добросовісності та розумності.
Відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Згідно з частиною третьою статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту, щодо сплати споживачем пені за прострочення повернення кредиту.
З урахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 за кредитом, нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, задоволенню в заявленому розмірі не підлягають.
На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме сума боргу за договором, яка підлягає стягненню з відповідача становить 24 200, що складається з 12 100 грн. основної заборгованості та 12 100 грн заборгованості за відсотками.
Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати. 
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 527, 530, 610, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд , -
у х в а л и в :
позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитними договорами № 940166322, №10000564045, №4723753 в розмірі 24 200 грн. (двадцять чотири тисячі гривні двісті гривень), яка складається з 12 100 грн. - тіло кредиту, та 12 100 грн. - за нарахованими відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 3 028 грн (три тисячі двадцять вісім гривень) судового збору.
Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Сторони в справі:
Позивач: Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
  Суддя	  	 І.  Є.  Зима