справа № 563/497/26 
провадження № 1-кп/563/76/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2026 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 
секретар судового засідання ОСОБА_2 
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду, в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026186140000026 від 16.03.2026 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Хмелівка Березнівського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою, АДРЕСА_2 , із повною загальною середньою освітою, одруженого, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

встановив:

ОСОБА_3 15.03.2026, близько 19 год. 00 хв., перебуваючи у житловому будинку за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки, він вирішив вчинити фізичне насильство щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, в розумінні п.1 4.2. ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме спричинити тілесні ушкодження своїй дружині ОСОБА_4 ..
Реалізовуючи свій протиправний намір, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень для своєї дружини, ОСОБА_3 , у вищезгадану дату, час та місці, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно - небезпечний характер своїх дій, вчиняючи дії пов`язані з домашнім насильством щодо дружини, в розумінні п. 3 ч. 1 сг. 1, п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», посягаючи на чуже здоров`я, розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків, схопив руками ОСОБА_4 за зап`ястя та застосувавши силу штовхнув її від себе в результаті чого остання втратила рівновагу, впала та вдарилася головою та тілом об дверну раму.
В результаті своїх умисних протиправних дій, потерпілій ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді крововиливів: на тильній поверхні правої кисті; на внутрішній поверхні правого променево-зап`ястного суглобу; на тильній поверхні лівої кисті, які згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом ї МОЗ України від 17.01.1995 №6, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Окрім того, потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесне ушкодження у вигляді рани в потиличній ділянці голови посередині, яке згідно п.2.3.3. вищевказаних Правил відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою, згідно якої вона згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена із обмеженням прав на апеляційне оскарження і згідна на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчинення ним кримінальнго проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника - подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.
Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчить клопотання прокурора щодо його розгляду в порядку спрощеного провадження та заява обвинуваченого, складена в присутності захисника.
З урахуванням наведеного, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, а також матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано правильно за ч. 2 ст.125 КК України, а саме умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.
Суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 50 КК України, саме покарання у вигляді штрафу, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим, ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`передбачені спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону передбачено направлення кривдника на проходження програми для кривдників.
Згідно ч. 6 ст. 28 Закону кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року.
Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.
Оскільки, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, не пов`язаного з позбавленням волі та застосовує до нього обмежувальний захід згідно п. 5 ч.1 ст. 91-1 КК України строком на три місяці, виконання програми для кривдників, слід покласти на орган місцевого самоврядування за місцем проживання кривдника.
Керуючись ст. ст. 302, 369 - 371, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання - штраф в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок:
- пройти програму для кривдників на строк три місяці, виконання якої покласти на Корецьку міську раду Рівненського району Рівненської області.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя