ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 522/21526/25
3/522/501/26

10 лютого 2026 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Осіік Д.В., за участі секретаря судового засідання Крохмаль О.М., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Ткаченка Д.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

05.09.2025р., о 23 годині 27 хвилин, ОСОБА_1 керував електросамокатом BOLT, без номерного знаку, потужністю 800 Вт, по вул. Гоголя, 23 у м.Одесі у стані алкогольного сп`яніння. Оглядна стан алкогольного спяніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager Alcotest 7510. Відповідно до тесту 2263 проведеному 05.09.2025р. о 23:31:24 год., результат огляду позитивний 0,45 проміле, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху.
ОСОБА_1 , який був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином до судового засідання не з`явився. 
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Ткаченко Д.С. подав до суду клопотання, яке підтримав у судовому засіданні, про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки з долученого до матеріалів справи відеозапису не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що свідчить про те, що останній не можу бути суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення. Також на його думку, працівниками поліції, при складанні (оформлені) матеріалів даної справи були допущені порушення вимог чинного законодавства, у тому числі порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння, оскільки працівником поліції перед повторним проходженням тесту не було встановлено новий одноразовий мундштук що тягне за собою недійсність його результатів 
Суддя, вислухавши позицію захисника, дослідивши матеріали справи, відеозапис з місця події, та оцінивши докази у їх сукупності, вважає повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами, дослідженими судом:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 444914 від 06.09.2025 року, складеного о 00 год. 00 хвил., в якому викладені обставини порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху України;
- довідкою УПП в Одеській області про неотримання ОСОБА_1 посвідчення водія;
- роздруківкою результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 7510, тест №2263, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 склав 0,45 проміле;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 7510, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 склав 0,45 проміле. З вказаного акту вбачається, що з результатами огляду ОСОБА_1 згоден, про що наявний його підпис власноруч;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під випливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції до КНП ООМКПЗ «ООР» від 05.09.2025 року;
- відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, на якому зафіксований факт зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 та проходження ним огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням Alcotest Drager 7510, результат якого склав 0,45 проміле. 
Суд визнає зазначені докази допустимим, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП.
За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Зазначені докази суд вважає належними та допустимими, виходячи з наступного.
Наданий суду відеозапис в достатній мірі відтворює обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, а обставини, які на ньому відображені, зафіксовані послідовно, починаючи з моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , та узгоджуються з матеріалами справи. Крім того, суддя звертає увагу на те, що на відеозаписі відображено час відеозйомки з зазначенням години, хвилин та секунд, що свідчить про його безперервність.
Зазначеним відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням Alcotest Drager 7510, результат якого показав 0,45 проміле, що також зафіксовано у відповідній роздруківці та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував, факту керування транспортним засобом та вживання алкогольних напоїв. Жодного тиску з боку працівників поліції до нього застосовано не було.
У зв`язку з наведеним суддя відхиляє позицію захисника, щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17Закону України «Про виконаннярішень тазастосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
На переконання суду, сукупності наявних в матеріалах справи доказів достатньо для доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи характер скоєного ОСОБА_1 правопорушення, ступінь його вини, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд піддає останнього адміністративному стягненню у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки згідно долученої до матеріалів справи довідки УПП в Одеській області, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.
Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 7, 9, 130, 245, 251, 252, 278, 280, 283-285 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір», суддя,-
ПОСТАНОВИВ:

Визнати  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень, 60 коп.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.
Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: