Номер провадження 1-кп/754/712/26
Справа№754/3318/26
Вирок 
Іменем України
17 березня 2026 року 
Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія (№91)»,кримінальне провадження №12026100030000061 від 13 січня 2026 року відносно 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2019 та 2021 років народження, гранатометника десантно-штурмового відділення десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше судимого:
19 листопада 2025 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
03 лютого 2026 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,
сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),
ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений  ОСОБА_3 15 грудня 2025 року приблизно о 17 год. 35 хв., знаходячись у торгівельній залі магазину «NOVUS» ТОВ «НОВУС УКРАЇНА» за адресою: місто Київ, пр. Червоної Калини, 85, побачив на торгівельних стелажах товари, які належать ТОВ «НОВУС УКРАЇНА». В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який введено з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 20 жовтня 2025 року №793/2025 строком на 90 діб відповідно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , діючи повторно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до торгівельних стелажів у торгівельній залі вищевказаного магазину, звідки викрав товари, які належать ТОВ «НОВУС УКРАЇНА», загальною вартістю 6659 гривень 37 копійок, а саме одну пляшку віскі «Jameson 40%» об`ємом 4,5 л, вартістю 4842 гривні 31 копійку (без ПДВ), одну пляшку віскі «Jack Daniel's 40%» об`ємом 1 л, вартістю 832 гривні 49 копійок (без ПДВ), дві упаковки цукерок «Київ вечірній Рошен» вагою кожна по 352 г, вартістю кожна по 364 гривні 71 копійка (без ПДВ) та одну упаковку батарейок «LR06 MN1500 Duracell 8 шт.» вартістю 255 гривень 15 копійок (без ПДВ), які тримав в руках при собі.
У подальшому, ОСОБА_3 , утримуючи вказане чуже майно при собі, оминувши касову зону та не оплативши вказані товари, пройшов повз сигнальні рамки та вийшов з магазину «NOVUS», тобто з місця вчинення злочину зник, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ТОВ «НОВУС УКРАЇНА» майнової шкоди у розмірі 6 659 грн. 37 коп.
Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.
Обвинувачений ОСОБА_3 в суді свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення не оспорював, щиро розкаявся та показав суду, що 15 грудня 2025 року, у вечірній час доби, перебував в магазині «NOVUS», що за адресою: місто Київ, пр. Червоної Калини, 85. З торгівельних полиць взяв одну пляшку віскі «Jameson 40%» об`ємом 4,5 л, одну пляшку віскі «Jack Daniel's 40%» об`ємом 1 л, дві упаковки цукерок «Київ вечірній Рошен» та одну упаковку батарейок, підійшов на касу з товаром. Зрозумівши, що має при собі лише долари США, вийшов за межі кас з товаром, не оплативши його, та пішов до пункту обміну валют, однак той був зачинений. Після чого він вийшов з магазину, сигнальні рамки не спрацювали та з неоплаченим товаром поїхав на таксі з магазину. Матеріальна шкода ним не була відшкодована. 
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. 
При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує те, що відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. 
Згідно з положеннями ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Таким чином, за змістом ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. При цьому суд має врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст. 66 КК України, визнає щире каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем несення служби характеризується негативно, не перебуває на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, та призначає  ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі. 
З урахуванням того, що вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2026 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, кримінальне правопорушення за цим вироком суду вчинив до постановлення попереднього вироку суду, суд призначає ОСОБА_3 остаточне покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 373, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_3  визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2026 року, остаточно призначити  ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати ОСОБА_3 з 17 березня 2026 року, зарахувавши у строк відбуття покарання за цим вироком суду покарання відбуте ОСОБА_3 з моменту приведення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 19 листопада 2025 року до виконання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий