ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/2235/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Запоріжсантехмонтаж» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року в адміністративній справі №280/2235/25 (головуючий суддя першої інстанції - Новікова І.В.) за позовом Головного управління ДПС у Кіровоградській області до Приватного акціонерного товариства «Запоріжсантехмонтаж» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна,- 

В С Т А Н О В И В: 
Позивач 26.03.2025 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Запоріжсантехмонтаж», в якому просив надати дозвіл на погашення податкового боргу в розмірі 710123,49 грн. за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.
В обґрунтування позовних зазначено, що відповідач має податковий борг на загальну суму 710123,49 грн.. Контролюючим органом на підставі п.95.5 ст.95 ПК України прийнято рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу. На виконання зазначеного рішення до банківських установ направлено платіжні інструкції, які були повернуті банківськими установами без виконання з посиланням на те, що на рахунках відповідача відсутні грошові кошти. Позивач вважає, що оскільки за позивачем рахується узгоджена сума грошового зобов`язання, а кошти на рахунках відсутні, то наявні підстави для вжиття заходів щодо погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі. 

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Надано Головному управлінню ДПС у Кіровоградській області дозвіл на погашення податкового боргу Приватного акціонерного товариства «Запоріжсантехмонтаж» в розмірі 710123,49 грн. за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при ухваленні рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, які мають значення по справі. Апелянт вказує, що контролюючим органом при здійсненні заходів для стягнення податкового боргу, порушено черговість вжиття таких заходів, а тому звернення з позовними вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі, є передчасними. Крім того, позивач у позові не зазначив майно, опис якого проводився 05.07.2024 року.
Відповідачем 05.09.2025 року подано до суду доповнення до апеляційної скарги, які судом апеляційної інстанції згідно вимог частини 1 статті 303 КАС України не враховуються, оскільки подані поза межами строку апеляційного оскарження. 
Позивач подав до суду відзив на скаргу, в якому просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
У період з 24.09.2025 року по 09.12.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному. У період з 29.12.2025 року по 11.01.2026 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період 20.01.2026 року по 12.02.2026 року суддя-член колегії Чабаненко С.В. перебувала у відпустці. У період з 18.03.2026 року по 20.03.2026 року суддя-член колегії Чабаненко С.В. перебувала на лікарняному.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на скаргу, встановила наступне.
Позивач - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.
Відповідач – Приватне акціонерне товариство «Запоріжсантехмонтаж» (код ЄДРПОУ 01415559) перебуває на обліку у ГУ ДПС у Дніпропетровській області як платник податків. 
Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДПС у Кіровоградській області 04.07.2024 року прийнято рішення №39 про опис майна Приватного акціонерного товариства «Запоріжсантехмонтаж» у податкову заставу.
05.07.2024 року ГУ ДПС у Кіровоградській області також складено Акт №44 опису майна, а саме комплекс за адресою: Кіровоградська область, м.Кропивницький, вул. Слободянюка Руслана (раніше назва - терешкової валентини), будинок 164 (реєстраційний номер майна 10695010).
ГУ ДПС у Кіровоградській області, зокрема, приймались рішення про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу від 04.07.2024 року №125/4-1128 та від 17.01.2025 року №13/4-1128.
На виконання зазначених рішень, до банківських установ направлено платіжні інструкції, які були повернуті банківськими установами без виконання з посиланням на те, що на рахунках ПрАТ «Запоріжсантехмонтаж» відсутні грошові кошти.
З урахуванням повернення платіжних інструкцій без виконання, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України №2755-VI від 02 грудня 2010 року.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно із підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Абзацом першим пункту 87.1 статті 87 ПК України встановлено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Згідно із пунктом 87.2 статті 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (пункт 88.1 статті 88 ПК України).
Відповідно до підпунктів 89.1.1, 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Згідно з абзацами 1-3 пункту 89.3 статті 89 ПК України до акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Пунктом 91.3 статті 91 ПК України передбачено, що податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, у податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов`язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб, здійснює підготовку документів для звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.
Відповідно до пунктів 95.1-95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно пункту 95.24. статті 95 ПК України у разі якщо сума коштів, отримана в результаті продажу майна платника податків, є недостатньою для погашення податкового боргу платника податків, податковий керуючий здійснює додатковий опис майна у податкову заставу в порядку, визначеному статтею 89 цього Кодексу.
Отже, зазначеними нормами передбачена можливість продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, у разі недостатності або відсутності коштів, які перебувають у власності такого платника податків, та вжиття контролюючим органом усіх можливих заходів із стягнення податкового боргу.
Податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок будь-якого майна такого платника, переданого у податкову заставу, при цьому рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі, приймається на підставі рішення суду.
Обов`язковими умовами, наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із даним позовом є:
- наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів);
- сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку;
- відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків;
- наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.
Сукупність вказаних обставин наділяє контролюючий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06.04.2023 року у справі №440/14765/21.
Верховний Суд у постанові від 01.10.2021 року у справі №440/1449/20 зазначив, що при вирішенні вимог про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, до предмету доказування входять обставини щодо переліку усіх відкритих платником податків банківських рахунків, наявність/ відсутність на таких рахунках грошових коштів, необхідних для погашення наявної у відповідача суми податкового боргу, а також вчинення податковим органом дій щодо стягнення коштів з таких рахунків.
З матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом прийнято рішення №39 від 04.07.2024 року про опис майна у податкову заставу, на підставі якого складено акт опису майна від 05.07.2024 року №44, відповідно до якого податковим керуючим здійснено опис майна відповідача станом на день складання акту.
Так, за відповідачем обліковується узгоджена сума податкового боргу, у платника податків наявне майно в податковій заставі, що підтверджено актом опису майна від 05.07.2024 року №44, податковим органом здійснювалося направлення платіжних інструкцій до банківських установ, які обслуговують відповідача, однак за результатом вжитих заходів податковий борг залишився не погашеним.
При цьому, контролюючим органом здійснювалися послідовні дії щодо погашення податкового боргу відповідачем, які повинні передувати зверненню до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.
З урахуванням наведеного, наявні підстави для надання дозволу на погашення боргу відповідача за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач у позові не зазначив майно, опис якого проводився 05.07.2024 року, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки таке майно зазначено в акті опису майна від 05.07.2024 року №44, в якому описано майно: комплекс за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 10695010).
Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог контролюючого органу шляхом надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу у розмірі 710123,49 грн. за рахунок майна Приватного акціонерного товариства «Запоріжсантехмонтаж», що перебуває у податковій заставі. 
Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Запоріжсантехмонтаж» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року в адміністративній справі №280/2235/25 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року в адміністративній справі №280/2235/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко