"31" березня 2026 р.
Справа №150/135/26
Провадження по справі №3/150/52/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2026 року         с. Мазурівка
Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Цимбалюк Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Могилів – Подільського РВП Головного управління національної поліції України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , громадянина України, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, -
ВСТАНОВИЛА:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №748829, складеного 26.02.2026 ПОГ СВГ відділення поліції №1 Могилів – Подільського РВП ГУПН у Вінницькій області Чумаком В.В., встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , який перебуває під адміністративним наглядом, 31.01.2026 не з`явився для реєстрації до службового приміщення поліцейського офіцера громади с. Бабчинці Бабчинецької територіальної громади Могилів – Подільського району Вінницької області, чим порушив встановлені відносно нього правила адміністративного нагляду.
В протоколі зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КУпАП, тобто, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення порушив правила встановленого відносно нього адміністративного нагляду.
ОСОБА_1 в судове засідання жодного разу не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду даної справи, шляхом надіслання судової кореспонденції на вказану у протоколі про адміністративне правопорушення адресу проживання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. 
Причини неявки до суду не повідомляв, клопотань чи заяв від ОСОБА_1 не надходило.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 року у справі №911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника ОСОБА_1 суд виходить з наступного:
Відповідно до ст.1 Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 3 Конституції України).
Згідно з ч.1 ст.9 Конституції України та ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-ІУ "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються вони у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Міжнародні договори України, які набрали чинності у встановленому законом порядку та встановлюють інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідних актах законодавства України, мають перевагу над внутрішньодержавними законодавчими актами. Однак у ч. 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.
Особливе місце серед міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, належить Конвенції, ратифікованій Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції". Із моменту приєднання до Конвенції Україна взяла на себе низку зобов`язань у сфері захисту прав людини. Частиною таких зобов`язань відповідно до статей 32, 46 Конвенції є визнання Україною юрисдикції ЄСПЛ, яка поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, а також виконання остаточних рішень ЄСПЛ у справах проти України.
Відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-ІУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.
У пункті 29 рішення по справі "Надточій проти України" Суд зазначив, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду – передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Проте, відповідно до практики Європейського суду, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», сторони в розумінні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Важливе значення мають і висновки у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» - заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 , знаючи про наявність судового провадження відносно нього, ним не цікавився, жодних заходів, направлених на обізнаність щодо стану відомого йому судового провадження не вчиняв, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи відносно нього в суді, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, жодних заяви чи клопотань не направляв, а отже ОСОБА_1 недобросовісно користувався належними йому процесуальними правами та не виконував належним чином процесуальні обов`язки, в зв`язку з чим, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.
Надаючи правову оцінку наявним у справі матеріалам, суддя виходить з такого.
В силу ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів правил України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а за змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Окрім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, визнав, окрім того вона також доведена матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, складеним ПОГ СВГ відділення №1 Могилів – Подільського РВП ГУПН у Вінницькій області Чумаком В.В.; копією ухвали Чернівецького районного суду Вінницької області від 03.10.2025 про продовження дії встановленого адміністративного нагляду строком на 6 місяців відносно ОСОБА_1 з певними обмеженнями; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які додано до протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що останнім визнається вина у порушенні встановленого відносно нього адміністративного нагляду.
Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Відповідно до положень статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Встановлено, що згідно ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 04.01.2023 відносно ОСОБА_1 було встановлено адміністративний нагляд строком на 2 роки та встановлено наступні обмеження: заборона виходу з будинку (квартири) з 21:00 год. до 5:00 год. наступного дня за місцем обраного проживання; заборона на період нагляду відвідувати місця торгівлі, де спиртні напої реалізовуються на розлив (кафе, бари, ресторани, дискотеки, їдальні); заборона на період нагляду виїзд за межі відповідного району без дозволу керівництва відповідного органу Національної поліції; зобов`язано ОСОБА_1 з`являтись на відмітку у відповідний орган Національної поліції першої та останньої суботи щомісяця з 9:00 год. до 11:00 год. для реєстрації.
Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 30.12.2024 продовжено дію встановленого відносно  ОСОБА_1  адміністративного нагляду строком на 6 (шість) місяців з наступними обмеженнями: заборона відлучатися з постійного місця проживання в період з 21 години вечора до 05 години ранку наступної доби щоденно; заборона відвідування всіх торгових точок району, де спиртні напої продаються на розлив; зобов`язано ОСОБА_1 з`являтися на реєстрацію в ВП №1 Могилів-Подільський РВП ГУНП у Вінницькій області першої та останньої суботи кожного місяця; заборонено виїзд за межі територій Могилів-Подільського району Вінницької області, тобто за межі території обслуговування ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області без дозволу керівництва районного відділу поліції.
Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 03.10.2024 (справа №150/757/18) продовжено дію встановленого відносно  ОСОБА_1  адміністративного нагляду строком на 6 (шість) місяців з наступними обмеженнями: заборона відлучатися з постійного місця проживання в період з 22 години вечора до 06 години ранку наступної доби щоденно; заборона відвідування всіх торгових точок району, де спиртні напої продаються на розлив; зобов`язано ОСОБА_1 з`являтися на реєстрацію два рази на місяць (першої та останньої суботи кожного місяця) до службового приміщення поліцейського офіцера громади в АДРЕСА_1 (поліцейська станція с. Бабчинці, вул. Незалежності, буд. 1 А); заборона виїзду за межі територій Могилів-Подільського району Вінницької області, тобто за межі території обслуговування ВП № 1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області без дозволу керівництва районного відділу поліції. Вище зазначена ухвала Чернівецького районного суду Вінницької області набула чинності 13.10.2025.
Статтею 7 Закону України від 01.12.1994 року „Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі” встановлено, що до осіб, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, за постановою суду можуть бути застосовані частково або у повному обсязі такі обмеження: заборона виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; заборона перебування у визначених місцях району (міста); заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста); реєстрація в міліції від одного до чотирьох разів на місяць.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.03.1986 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду» адміністративна відповідальність за ст.187 КУпАП, настають лише за порушення правил, викладених у ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», або встановлених піднаглядному обмежень з числа перелічених у ст.10 Закону. При цьому слід враховувати, що піднаглядний може бути притягнутий до відповідальності тільки за порушення, допущені після оголошення йому постанови про встановлення чи продовження адміністративного нагляду і в межах строку, на який він встановлений.
Так, як свідчать матеріали справи порушення встановлених правил адміністративного нагляду допущено ОСОБА_1 у січні 2026 року, тобто після ознайомлення із ухвалою суду і в межах строку, на який встановлено адміністративний нагляд.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КУпАП, тобто, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за порушення встановлених відносно нього правил адміністративного нагляду, оскільки, згідно постанови Чернівецького районного суду Вінницької області по справі №150/601/25 від 13.08.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.
Одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (ст.245 КУпАП).
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП та застосування відносно нього адміністративного стягнення у виді арешту в межах санкції статті, якою передбачено адміністративну відповідальність за вчинене діяння.
Згідно п.5 Підрозділу 1 Розділу XX «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самими правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).
Враховуючи відповідність протоколів про адміністративне правопорушення вимогам законодавства, доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, приходжу до висновку про застосування відносно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за вчинене правопорушення.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюються законом.
Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до ч.2 ст.4 вище зазначеного Закону у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлена - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2026 рік» від 03.12.2025, №4695-IX встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3328 гривень 00 копійок.
Виходячи із положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI, приходжу до висновку про стягнення із ОСОБА_1 , на якого накладається адміністративне стягнення за вчинені адміністративні правопорушення, судового збору.
На підставі, Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI, та керуючись ст., ст.187 ч.2, 280, 283, 284 КУпАП, -
ПОСТАНОВИЛА:
 
Визнати винним  ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП та відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень, який підлягає стягненню за наступними реквізитами: отримувач - ГУК у Він. обл./смт. Чернівці 21081100; код отримувача (ЄДРПОУ) - 37979858; банк отримувача – Казначейство України; номер рахунку (IBAN) - UA138999980314060542000002902; код класифікації доходів бюджету – 21081100- адміністративні штрафи та інші санкції.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок, який підлягає стягненню за наступними реквізитами: отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП) рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.
Постанова може бути оскаржена згідно статей 287-289 КпАП України особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.
В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати дану справу.
Відповідно до ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.
У разі несплати штрафу у визначений законодавством термін в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до ст.308 ч.2 КУпАП.
Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу, подаються до суду до набрання постанови законної сили.

СУДДЯ:          Л.П. ЦИМБАЛЮК