УКРАЇНА
Справа № 196/200/26
№ провадження 2/196/384/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року с-ще Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді: Костюкова Д.Г.,
за участю секретаря судового засідання: Дорошенко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в с-щі Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, - 

В С Т А Н О В И В:

Позивач Акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" звернулося до Царичанського районного суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 23.04.2022 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «АКЦЕНТ - БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 23.04.2022 року приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку та підписав заяву щодо встановлення кредитного ліміту. На підставі вказаної Заяви відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.
Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті http://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві.
АТ «АКЦЕНТ - БАНК» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі відповідно до умов Договору.
Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. 
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 13.02.2026 року має заборгованість у сумі 19 082,13 грн., яка складається з наступного: 15 550,98 грн. - заборгованість за кредитом; 3 531,15 грн. - заборгованість за відсотками.
Тому, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 23.04.2022 року в розмірі 19 082,13 грн. станом на 13.02.2026 року та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662,40 грн.

Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 18.02.2026 позовну заяву Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованостібуло прийнято до провадження суддею Костюковим Д.Г., відкрито провадження у справі та розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено справу до розгляду по суті (а.с.88). 

Представник позивача Акціонерного товариства "АКЦЕНТ - БАНК" -Шкапенко О.В., який діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явився, долучивши до позовної заяви клопотання про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.84).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву, відповідно до якої пояснив, що факт наявності заборгованості визнає та на даний час не працевлаштований, постійного офіційного доходу не має, а тому у зв`язку зі складним матеріальним становищем не має можливості одночасно погасити всю суму заборгованості. Водночас не ухиляється від виконання зобов`язань та здійснює посильні платежі. Також, планує здійснити часткову оплату боргу найближчим часом, що підтверджує його добросовісну поведінку. Просить суд врахувати його добросовісну поведінку та фінансовий стан, встановити розстрочку виконання рішення, встановити мінімальний щомісячний платіж у межах його фінансових можливостей, справу розглянути у його відсутність (а.с.92). 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.
Так, судом встановлено, що 23.04.2022 року відповідач ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» та Заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. Згідно даної заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими АТ «Акцент-Банк» Умовами та правилами, Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ОСОБА_1 зазначив в Заяві, що підписуючи дану заяву, він дає згоду на обробку всіх його персональних даних з метою і на умовах, встановлених в договорі про надання банківських послуг (а.с.18).
Також 23.04.2022 відповідачем підписаний паспорт споживчого кредиту. Підписанням паспорта споживчого кредиту відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с.19-21).
Довідкою АТ «АКЦЕНТ-БАНК» підтверджується, що на ім`я ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано наступні кредитні картки: за № НОМЕР_2 з терміном дії до грудня 2028 року, № НОМЕР_3 з терміном дії до грудня 2031 року та № НОМЕР_4 з терміном дії до грудня 2031 року (а.с.43).
Також позивачем надано виписку з банківського рахунку за зазначеними картками, яка містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача (поповнення рахунку готівкою у терміналі самообслуговування, зняття готівки у банкоматі, придбання товарів у магазинах тощо) за період з 23.04.2022 року по 13.02.2026 року (а.с.22-39).
Згідно довідки АТ «АКЦЕНТ-БАНК» встановлено, що ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт 3 000,00 грн., який неодноразово змінювався та 10.01.2024 було збільшено до 27 000,00 грн. та остаточно 26.05.2025 зменшено до 17 500,00 грн. (а.с.40-42).
Позивач надав суду розрахунок заборгованості, згідно якого відповідач станом на 13.02.2026 року має заборгованість перед АТ «А-Банк» по кредитному договору №б/н від 23.04.2022, яка згідно розрахунку становить 19 082,13 грн., в т.ч.: 15 550,98 грн. заборгованість за кредитом; 3 531,15 грн. заборгованість по відсоткам (а.с.11-17).
До позову також додано роздруківку витягу з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та Тарифи по картці "Зелена" (а.с.45-58, 59-61).
За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банкувід 23.04.2022, яка є складовою частиною кредитного договору, ОСОБА_1 , відповідно до статей 3, 627 ЦК України, добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.
Отже, після підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, заяви щодо встановлення кредитного ліміту, паспорта споживчого кредиту, у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виник обов`язок надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача, у разі використання наданих коштів, виникло зобов`язання повернути кредитні кошти й оплатити інші погоджені сторонами платежі, що виникають в результаті укладеного між сторонами договору.
Позивач AT «А-Банк» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, водночас, надані банком виписка по рахунку та розрахунок заборгованості свідчить, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на 13.02.2026 має заборгованість у загальному розмірі 19 082,13 грн., в т.ч.: 15 550,98 грн. заборгованість за кредитом; 3 531,15 грн. заборгованість по відсоткам (а.с.11-17, 22-39).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1049 України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Як встановлено судом, відповідач отримав та використав кредитні кошти, однак, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував належним чином, у зв`язку з чим допустив виникнення заборгованості по кредиту.
Разом з тим, відповідачем доказів сплати суми заборгованості за кредитним договором, суду не надано, заперечень щодо розміру позовних вимог також не надано, відзив на позов не надійшов, клопотань щодо витребування доказів на спростування позовних вимог не заявлено.
Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №б/н від 23.04.2022 станом на 13.02.2026 в розмірі 19 082,13 грн., в т.ч.: 15 550,98 грн. заборгованість за кредитом; 3 531,15 грн. заборгованість по відсоткам.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо заяви відповідача про застосування розстрочки виконання судового рішення, суд зазначає наступне.
Згідно з ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Аналогічні положення закріплені в статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.
Згідно ч.ч.1, 3, 4 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.
Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.
Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.
В той же час, згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.
Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.
Відповідно до положень ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідач посилається на скрутне матеріальне становище, однак на підтвердження обставини щодо розстрочення судового рішення судом не надано жодного доказу.
Також, відповідачем не надано суду належних та підтверджуючих доказів наявності виключних обставин, які б давали підстави для відстрочки/розстрочки виконання рішення суду.
Суд звертає увагу, що норми чинного законодавства допускають розстрочення виконання рішення лише у виняткових випадках. Безпідставне розстрочення виконання рішення суду підриває правовий принцип своєчасного та повного виконання судового рішення у цивільній справі, що є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розстрочення виконання рішення суду, що є підставою для відмови в задоволенні заяви.
Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову.
Так, позивачем згідно платіжного доручення №6005315556095 від 13.02.2026 було сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. за подання позовної заяви до суду.
Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, про що подав відповідну заяву, то відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.
Таким чином, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача з урахуванням вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України в сумі 1 331,20 грн.
На підставі викладеного, суд, керуючись ст.ст. 81, 89, 141, 259, 263, 265, 274-279, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства "АКЦЕНТ - БАНК" (49074, м.Дніпро, вул.Батумська, буд.11, код ЄДРПОУ: 14360080, рахунок № НОМЕР_6 , МФО 307770) заборгованість по кредитному договору № б/н від 23.04.2022 року станом на 13.02.2026 року в розмірі 19 082 (дев`ятнадцять тисяч вісімдесят дві) грн. 13 коп., яка складається із: 15 550,98 грн. заборгованість за кредитом; 3 531,15 грн. заборгованість по відсоткам.
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути позивачу Акціонерному товариству "АКЦЕНТ - БАНК" (код ЄДРПОУ 14360080)50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 1 331(одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп., сплачений згідно платіжного доручення №6005315556095 від 13.02.2026.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства "АКЦЕНТ - БАНК" (49074, м.Дніпро, вул.Батумська, буд.11, код ЄДРПОУ: 14360080, рахунок № НОМЕР_6 , МФО 307770) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 331,20 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 09.04.2026 року.

Суддя: Д.Г.Костюков