ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/495/25  Номер провадження 33/814/137/26	Головуючий у 1-й інстанції Ячало Ю. І.  Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем судового засідання Писаренко К.С., з участю адвоката Смірнова С.І. – захисника в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23 липня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою, 28 квітня 2025 року, близько 06 годині 13 хвилин, на 5 кілометрі автодорозі Велика Багачка-Красногорівка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ-21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння та після зупинки працівниками поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить постанову відносно нього скасувати та закрити провадження по справі.
На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд необґрунтовано розцінив клопотання захисника про відкладення розгляду справи як безпідставне затягування розгляду справи, оскільки до нього додано докази поважності причини по якій захисник не може прибути в судове засідання та розглянув справу 23.07.2025 без його участі та участі його захисника.
При цьому вказує, що протокол судового засідання від 23.07.2025 в матеріалах справи відсутній, що свідчить про те, що судове засідання взагалі не проводилось.
Вважає, що суддею допущено порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.
Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки в судовому засіданні присутнім не був та копію постанови не отримував, а про вказану постанову дізнався лише 05.08.2025.

Заслухавши виступ захисника Смірнова С.І. на підтримку поданої апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_1 та його захисник Смірнов С.І. під час проголошення постанови суду 23.07.2025 присутніми не були, а із її змістом могли ознайомитися 06.08.2025 .
В подальшому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 08.08.2025, тобто протягом 10 днів з моменту коли йому стало відомо про мотиви прийнятого рішення.
За таких обставин, вважаю причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції поважною, а тому клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів: протоколу про адміністративне правопорушення від 28.04.2025 серії ЕПР1 № 313836; направлення водія транспортного засобу до Миргородської ЦРЛ, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.04.2025; відеозапису події.
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-21099 д.н.з. НОМЕР_2 за викладених у протоколі та постанові суду обставин.
Під час спілкування із ОСОБА_1 , у працівників поліції виникли підозри про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови), йому неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, роз`яснено наслідки відмови. 
Слід звернути увагу, що встановлення ознак сп`яніння, що є підставою для направлення особи для проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно до чинного законодавства відноситься до компетенції поліцейського, а не суду.
Згідно з п.п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку як на місці зупинки транспортного засобу так і в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився.
На підставі наведеного вважаю, що наданий суду відеозапис в повному обсязі відображає обставини вчиненого правопорушення.
Істотних порушень правил проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та порядку оформлення відмови від його проходження, які б впливали на правильність висновків суду, під час апеляційного розгляду встановлено не було.
З приводу заперечень апелянта про відсутність у справі журналу судового засідання, то слід звернути увагу, що відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються питання судочинства, до яких належить, зокрема, повне фіксування судового процесу технічними засобами.
Поряд із цим, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) не передбачено здійснення фіксування судового процесу, а отже і долучення журналу судового засідання до справи.
Безпідставними є також посилання ОСОБА_1 на порушення його прав та здійснення розгляду справи без його участі.
Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
В той же час, ст. 277 КУпАП встановлені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме 15 днів з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Як встановлено із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був повідомлений про слухання справи 22.05.2025 у Великобагачанському районному суді Полтавської області.
В подальшому, судовий розгляд неодноразово відкладався за клопотанням захисника ОСОБА_1 – адвоката Смірнова С.І. на 18.06.2025, 09.07.2025, 23.07.2025 та жодного разу ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.
Таким чином, судом було надано ОСОБА_1 достатньо часу для реалізації його прав, зокрема права на захист, надання пояснень по суті справи, які він мав можливість також подати до суду у письмовій формі.
Враховуючи, що судом було дотримано балансу між забезпеченням реалізації ОСОБА_1 своїх прав та дотриманням розумних строків розгляду справи, апеляційний суд не вбачає порушень, які б слугували безумовною підставою для скасування постанови суду.
В суді апеляційної інстанції також було надано можливість ОСОБА_1 реалізувати свої права, які як він вважає були порушені в суді першої інстанції, однак останній, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час слухання справи, в судове засідання не з`явився та своїм правом брати участь в судовому розгляді та надавати пояснення безпосередньо суду, не скористався. 
З огляду на викладене вище, вважаю доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому рішення суду першої інстанції є законним та належним чином мотивованим, у зв`язку із чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23 липня 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 23 липня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду       Н.М. Харлан