ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
02.04.2026	Справа № 910/841/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи
За позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вул. Гоголя, 10, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, код ЄДРПОУ 42206328) 
до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вул. Петлюри Симона, 25, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 00100227) 
про стягнення коштів у розмірі 718 981,44 грн 

Без повідомлення (виклику) учасників справи
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - відповідач) борг у сумі 718 981,44 грн, з яких: 3 % річних - 246 849,48 грн, інфляційні втрати - 472 131,96 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань згідно умов укладеного між сторонами договору про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел № 0099-09021 від 01.07.2019.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/841/26. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач, 13.03.2026 в системі «Електронний суд» сформував відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову та в разі неможливості відмовити у стягненні 3% річних, інфляційних втрат, зменшити їх розмір до 1% річних. 
Позивач, 18.03.2026 в системі «Електронний суд» сформував відповідь на відзив.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
ВСТАНОВИВ:

01 липня 2019 року між ПрАТ «Харківенергозбут» (далі постачальник) та НЕК «Укренерго» (далі замовник) був укладений Договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел № 0099-09021 (далі по тексту – Договір). 
31 липня 2024 між НЕК «Укренерго» та ПрАТ «Харківенергозбут» була укладена Додаткова угода № 10 до Договору від 01.07.2019 № 0099-09021 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел (далі – Додаткова угода № 10). 
Відповідно до п. 1.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 10 «Для забезпечення покриття економічно обґрунтованих витрат Постачальник послуг на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, надає Замовнику послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (далі – Послуга) в обсязі та на умовах, визначених цим Договором». 
Згідно з п. 2.1 Договору «Вартість та порядок оплати Послуги визначаються з урахуванням вимог Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року № 641 (далі – Порядок), у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом Постачальником послуг, визначеними згідно з Правилами роздрібного ринку електричної енергії затвердженими постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 (далі – ПРРЕЕ) та Порядком продажу та обліку електричної енергії, вироблених активними споживачами, та розрахунків для неї, затвердженим постановою НКРЕКП від 29 грудня 2023 року № 2651». 
Пунктами 15-2, 15-3, 15-4, 15-5 Порядку передбачений такий порядок оплати за Договором. 
З 31.07.2024 року (у редакції, що діяла): 
« 15.2. Протягом перших 12 днів календарного місяця, наступного за розрахунковим, ПУП направляє ОСП акт приймання-передачі та відповідний розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва Як передбачено п. 1.2. договору, замовник сплачує постачальнику послуг вартість наданих послуг відповідно до умов цього договору.
електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП. 
ОСП протягом п`яти календарних днів з дати отримання повертає акт приймання-передачі ПУП, підписаний зі своєї сторони, або надає до нього обґрунтовані зауваження, що містять вичерпні пояснення та документальне підтвердження причин непогодження розрахунку вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП. 
Після усунення наданих ОСП обґрунтованих зауважень, ПУП повторно направляє до ОСП підписані зі своєї сторони акти приймання-передачі послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел та відповідні розрахунки вартості послуги. 
15.3. Протягом двох робочих днів після отримання від ОСП підписаного акта приймання-передачі ПУП надає Регулятору розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії та копію акта приймання-передачі для затвердження. 
15.4. ОСП здійснює 100% оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП у розрахунковому місяці.
15.5. У разі надходження оновлених даних від учасників ринку після проведення розрахунків обсягів врегулювання сторони коригують акти приймання передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. 
ПУП надає ОСП акти коригування вартості послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел разом з оновленими розрахунками. 
У разі відсутності зауважень до оновленого розрахунку вартості послуги ОСП протягом п`яти робочих днів з дня отримання повертає акт коригування до акта приймання-передачі ПУП, підписаний зі своєї сторони, або надає до нього обґрунтовані зауваження, що містять вичерпні пояснення та документальне підтвердження причин непогодження розрахунку вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП. 
Після підписання ОСП акта коригування ПУП надає Регулятору коригований розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел та копію акта коригування для затвердження». 
Так, Постановою від 01.10.2024 № 1702 НКРЕКП «Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальниками універсальних послуг у серпні 2024 року» затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої постачальниками універсальних послуг у серпні 2024 року: ПрАТ «Харківенергозбут» - 13 615 614,30 грн. (без ПДВ).
Позивач вказує, що у відповідача перед утворилася заборгованість у зв`язку з несвоєчасною оплатою послуг згідно договору у сумі 718 981 грн. 44 коп., з яких: 3 % річних – 246 849 грн. 48 коп., інфляційні втрати – 472 131 грн. 96 коп., оскільки відповідач не оплатив в строки, передбачені договором послуги, отже не виконав належним чином свої зобов`язання за договором чим порушив законні майнові права та інтереси позивача.
Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказує, що враховуючи особливий порядок розрахунків на ринку електричної енергії та вимоги частини четвертої статті 75 "Про ринок електричної енергії", Відповідач не може користуватися коштами на рахунку із спеціальним режимом використання, адже і джерела надходжень на вказаний рахунок, і напрямки сплати коштів з такого рахунку визначено Законом. З огляду на зазначене, а також враховуючи неможливість використання Відповідачем коштів, належних до сплати позивачу, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат і 3% річних є необґрунтованими, стаття 625 Цивільного кодексу не підлягала застосуванню. Також відповідач просить суд зменшити розмір 3% річних та інфляційних нарахувань.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Укладений сторонами договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 63 Закону України "Про ринок електричної енергії", крім обов`язків, визначених статтею 57 цього Закону, постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує величину, визначену для відповідних категорій генеруючих установок приватних домогосподарств відповідно до частини двадцять третьої статті 9-1 Закону України "Про альтернативні джерела енергії", за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, та у кожному розрахунковому періоді здійснювати пріоритетну оплату її вартості.
Як встановлено судом, свої зобов`язання, за договором позивач виконав належним чином, а саме: надав послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, що підтверджується підписаними сторонами актами у відповідності до п. 15.2 Порядку. 
Вищевказане підтверджується:
- Актом приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел постачальником універсальних послуг до Договору від 01.07.2019 № 0099-09021 (далі – Акт приймання – передачі) від 31.08.2024 № 08/24 за період надання послуги серпень 2024 на суму – 13 615 614,30 грн. без ПДВ, ПДВ 20 % - 2 723 122,86 грн., всього разом з ПДВ – 16 338 737,16 грн. 
- Актом приймання-передачі від 30.09.2024 № 09/24 за період надання послуги вересень 2024 на суму – 10 936 848,01 грн. без ПДВ, ПДВ 20 % - 2 187 369,60 грн., всього разом з ПДВ – 13 124 217,61 грн.
- Актом приймання-передачі від 31.10.2024 № 10/24 за період надання послуги жовтень 2024 на суму – 5 838 159,24 грн. без ПДВ, ПДВ 20 % - 1 167 631,85 грн., всього разом з ПДВ – 7 005 791,09 грн.
- Актом приймання-передачі від 30.11.2024 № 11/24 за період надання послуги листопад 2024 на суму – 868 689,96 грн. без ПДВ, ПДВ 20 % - 173 737,99 грн., всього разом з ПДВ – 1 042 427,95 грн.
- Актом приймання-передачі від 31.07.2025 № 07/25 за період надання послуги липень 2025 на суму 18 280 236,69 грн. без ПДВ, ПДВ 20 % - 3 656 047,34 грн., всього разом з ПДВ – 21 936 284,03 грн.
- Актом приймання-передачі від 31.08.2025 № 08/25 за період надання послуги серпень 2025 на суму 20 015 070,39 грн. без ПДВ, ПДВ 20 % - 4 003 014,08 грн., всього разом з ПДВ – 24 018 084,47 грн.
Відповідно до п. 15.4. Порядку «ОСП здійснює 100% оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до Акту приймання-передачі протягом трьох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП у розрахунковому місяці».
Відповідно до п. 8.8 Регламенту Регулятора, затвердженого постановою НКРЕКП від 06.12.2016 № 2133 «Інші рішення НКРЕКП набирають чинності з дня їх прийняття, якщо рішенням не встановлено більш пізній строк набрання чинності».
За період серпня 2025 розмір вартості послуги 20 015 070,39 грн. без ПДВ, всього разом з ПДВ 20 % - 24 018 084,47 грн., затверджений постановою НКРЕКП від 23.09.2025 № 1526, яку оприлюднено 23.09.2025 та яка набрала чинності 24.09.2025, граничний термін оплати 29.09.2025, Відповідачем здійснено оплату не в повному обсязі згідно:- платіжна інструкція № ПУП012142 від 26.09.2025 на суму 1 585 193,58 грн.- платіжна інструкція № ПУП012143 від 26.09.2025 на суму 1 525 436,58 грн.- платіжна інструкція № ПУП012199 від 01.10.2025 на суму 4 181 490,86 грн. Отже, відповідачем не в повному обсязі було сплачено за надані послуги згідно умов договору.
За період серпня 2024 розмір вартості послуги 13 615 614,30 грн. без ПДВ, всього разом з ПДВ 20 % - 16 338 737,16 грн., затверджений постановою НКРЕКП від 01.10.2024 № 1702, яку оприлюднено 03.10.2024 та яка набрала чинності 03.10.2024, граничний термін оплати 08.10.2024, Відповідачем здійснено оплату не в повному обсязі згідно:- платіжна інструкція № ПУП00030 від 07.10.2024 на суму 3 267 747,43 грн.- платіжна інструкція № ПУП009284 від 23.04.2025 на суму 345 211,63 грн.- платіжна інструкція № ПУП009928 від 19.05.2025 на суму 1 587 804,21 грн.- платіжна інструкція № ПУП010484 від 06.06.2025 на суму 1 770 494,33 грн. 
За період вересня 2024 розмір вартості послуги 10 936 848,01 грн. без ПДВ, всього разом з ПДВ 20 % - 13 124 217,61 грн., затверджений постановою НКРЕКП від 29.10.2024 № 1855, яку оприлюднено 31.10.2024 та яка набрала чинності 31.10.2024, граничний термін оплати 05.11.2024, Відповідачем здійснено оплату не в повному обсязі згідно платіжних інструкції № ПУП006639 від 01.11.2024 на суму 2 624 843,52 грн., інших платежів за цей період до моменту подання Позивачем цієї позовної заяви, Відповідачем не здійснювалось.
За період жовтня 2024 розмір вартості послуги 5 838 159,24 грн. без ПДВ, всього разом з ПДВ 20 % - 7 005 791,09 грн., затверджений постановою НКРЕКП від 26.11.2024 № 2017, яку оприлюднено 27.11.2024 та яка набрала чинності 27.11.2024, граничний термін оплати 02.12.2024, Відповідачем здійснено оплату не в повному обсязі згідно платіжної інструкції № ПУП007297 від 29.11.2024 на суму 1 401 158,22 грн., інших платежів за цей період до моменту подання Позивачем цієї позовної заяви, Відповідачем не здійснювалось.
За період листопада 2024 розмір вартості послуги 868 689,96 грн. без ПДВ, всього разом з ПДВ 20 % - 1 042 427,95 грн., затверджений постановою НКРЕКП від 30.12.2024 № 2416, яку оприлюднено 31.12.2024 та яка набрала чинності 31.12.2024, граничний термін оплати 03.01.2025, Відповідачем здійснено оплату не в повному обсязі згідно:- платіжна інструкція № ПУП008002 від 02.01.2025 на суму 208 485,59 грн.- платіжна інструкція № ПУП000009103 від 28.03.2025 на суму 52 607,97 грн., інших платежів за цей період до моменту подання Позивачем цієї позовної заяви, Відповідачем не здійснювалось.
За період липня 2025 розмір вартості послуги 18 280 236,69 грн. без ПДВ, всього разом з ПДВ 20 % - 21 936 284,03 грн., затверджений постановою НКРЕКП від 26.08.2025 № 1355, яку оприлюднено 26.08.2025 та яка набрала чинності 27.08.2025, граничний термін оплати 01.09.2025, Відповідачем здійснено оплату не в повному обсязі згідно:- платіжна інструкція № ПУП011331 від 29.08.2025 на суму 6 580 885,21 грн.- платіжна інструкція № ПУП011355 від 29.08.2025 на суму 6 602 821,49 грн.- платіжна інструкція № ПУП011384 від 02.09.2025 на суму 4 376 288,67 грн.- платіжна інструкція № ПУП011992 від 11.09.2025 на суму 2 188 144,33 грн.- платіжна інструкція № ПУП012052 від 19.09.2025 на суму 2 188 144,33 грн.
За період серпня 2025 розмір вартості послуги 20 015 070,39 грн. без ПДВ, всього разом з ПДВ 20 % - 24 018 084,47 грн., затверджений постановою НКРЕКП від 23.09.2025 № 1526, яку оприлюднено 23.09.2025 та яка набрала чинності 24.09.2025, граничний термін оплати 29.09.2025, Відповідачем здійснено оплату не в повному обсязі згідно:- платіжна інструкція № ПУП012142 від 26.09.2025 на суму 1 585 193,58 грн.- платіжна інструкція № ПУП012143 від 26.09.2025 на суму 1 525 436,58 грн.- платіжна інструкція № ПУП012199 від 01.10.2025 на суму 4 181 490,86 грн.
Отже, Відповідачем не в повному обсязі та не своєчасно було сплачено за надані Послуги згідно умов Договору.
Вартість наданих послуг, зазначена в Актах, відповідає розмірам, визначеним відповідними постановами НКРЕКП.
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.
Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Таким чином, суд дійшов висновку про порушення Відповідачем умов договору в частині своєчасної оплати наданих позивачем послуг за період серпень - листопад 2024 року, липень-серпень 2025 року.
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).
Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013).
Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за встановлений судом період прострочки відповідачем грошового вказує, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у розмірі 246 849,48 грн.
Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. 3.1, 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013).
Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.
Разом із тим, суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.
Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.
Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України.
Відповідно до ст. 3 вищевказаного Закону, індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Оскільки індекси інфляції є саме коефіцієнтами, призначенням яких є переведення розміру заборгованості у реальну величину грошових коштів з урахуванням знецінення первинної суми, такі інфляційні втрати не можуть бути розраховані за певну кількість днів прострочення, так як їх розмір не відповідатиме реальній величині знецінення грошових коштів, що існував у певний період протягом місяця, а не на конкретну дату чи за декілька днів.
Таким чином, інфляційні мають розраховуватись шляхом визначення різниці між добутком суми боргу та помісячних індексів інфляції за час прострочення, розділених на сто, і сумою боргу.
Крім того, необхідно враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).
Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу за період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання в зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, за період прострочення який визначений позивачем, вказує, що такі позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 472 313,96 грн.
Щодо клопотання відповідача про зменшення 3% річних та інфляційних втрат до 1 грн, суд вказує наступне.
Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (п. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (п. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).
Неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобов`язання неустойка є способом його забезпечення, а у разі невиконання зобов`язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником. Разом з тим пеня за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобов`язань і після сплати штрафу, тобто порівняно зі штрафом є додатковим стимулюючим фактором. Після застосування такої відповідальності, як штраф, який має одноразовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов`язання, пеня продовжує забезпечувати та стимулювати виконання боржником свого зобов`язання.
Водночас формулювання ст. 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 6 червня 2012 року у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 року у справі № 6-38цс11).
Правова природа правовідносин за статтею 625 Цивільного кодексу України: не є відповідальністю та/або санкціями; спосіб компенсації втрат у зв`язку з неповерненням / не виплатою грошових коштів; плата за користування грошовими коштами; незалежно від вини боржника; регулюються законом та/або договором.
При цьому суд зазначає, що нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання та є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання як спосіб захисту грошового інтересу і полягає у відшкодуванні грошових втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляції та отримані компенсації за неналежне виконання зобов`язань (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 №703/2718/16, від 19.06.2019 №646/14523/15)
Отже, проценти та інфляційні нарахування, передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями.
Пунктом 1 ст. 233 Господарського кодексу України визначено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
Оскільки проценти та інфляційні втрати, передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями, суд не має правових підстав для їх зменшення, тому відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання.
При цьому суд також вказує, що до клопотання відповідачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження обставин, викладених у самому клопотанні.
Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як законодавчо необґрунтовані та безпідставні.
З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.
Керуючись ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (код ЄДРПОУ 00100227, місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 25, м. Київ, 01032) на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (код ЄДРПОУ 42206328, місцезнаходження: вул. Гоголя, буд. 10, м. Харків, 61057) 3 % річних – 246 849 (двісті сорок шість тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн. 48 коп., інфляційні втрати – 472 131 (чотириста сімдесят дві тисячі сто тридцять одну) грн. 96 коп. та 8 627 (вісім тисяч шістсот двадцять сім) грн 78 коп. судового збору.
3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 02.04.2026.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА