Справа № 544/2710/25
пров. № 2/544/231/2026
Номер рядка звіту 67

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2026 року м. Пирятин

 
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді – Ощинської Ю.О.,
за участі секретаря судового засідання – Пірогова В.Г.,
позивача ОСОБА_1 , 
представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Гордієнка Ю.П. (діє на підставі ордера серія ВІ № 1344930 від 28.10.2025),
представника третьої особи Відділ (Служба) у справах дітей Пирятинської міської ради Полтавської області Грицай І.І. (діє на підставі довіреності від 08.01.2026 № 02-31/27),
розглянувши у відкритому судовому засіданні по вул. Ярмарковій, 17, м. Пирятин у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 у інтересах якої діє адвокат Гордієнко Юрій Петрович до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділ (Служба) у справах дітей Пирятинської міської ради Полтавської області про усунення перешкод у спілкуванні із дітьми та їх вихованні, визначення способів участі одного з батьків у вихованні дітей,

у с т а н о в и в :

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 , у інтересах якої діє адвокат Гордієнко Ю.П., звернулася до суду з даним позовом, у обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем є батьками малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали спільно з червня 2013 року. Спільне життя сторін не склалося, з 01.11.2024 вони проживають окремо. Діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , хоч і зареєстровані за місцем проживання матері ОСОБА_1 проте, фактично, проживають разом із батьком ОСОБА_2 . Останній чинить ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з дітьми, не дозволяє бачитися та спілкуватися з дітьми, брати участь у їх вихованні, погрожує фізичною розправою за її намагання спілкуванні з дітьми та їх вихованні. 08.08.2025 ОСОБА_1 звернулася до Відділу (Служби) у справах дітей Пирятинської міської ради із заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, які чиняться відповідач, проте, вона не змогла допомогти ОСОБА_1 вирішити питання щодо усунення перешкод у спілкуванні дітьми та їх вихованні, які чиняться ОСОБА_2 по відношенню до неї. Враховуючи вищевикладене просить усунути перешкоди у спілкуванні з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , визначити їй способи участі у вихованні дітей та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.
Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 березня 2026 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гордієнка Ю.П. про залишення позовних вимог у частині без розгляду, позовну заяву ОСОБА_1 у інтересах якої діє адвокат Гордієнко Юрій Петрович до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Пирятинської міської ради Полтавської області про усунення перешкод у спілкуванні із дітьми та їх вихованні, визначення способів участі одного з батьків у вихованні дітей, у частині усунення перешкод у спілкуванні та вихованні, визначення способу участі одного з батьків у вихованні ОСОБА_4 , народження ІНФОРМАЦІЯ_3 залишено без розгляду.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлений позов підтримала, просила задовольнити, з підстав викладених в останньому. З відповідачем проживали у цивільному шлюбі від якого мають двох дітей. Ще коли дітям не виповнилося 3 роки, позивач, за домовленість з відповідачем, поїхала працювати у м. Київ, оскільки останній ніде не працював, декретних коштів не вистачало. Працювала тиждень через тиждень. Через деякий час від відповідача у бік позивача з`явилися претензії, що остання їздить у м. Київ не працювати, а гуляти, почалися сварки. Стовбун сказала відповідачеві, що забере дітей, і більше з ним проживати не буде. З того часу вона не може зайти навіть у двір, де проживають діти. Діти на той час ходили у 4 клас. Коли приїжджала з роботи, з м. Києва, проживала у с. Нові Мартиновичі. Речі дітям у школу купувала вона, дітей могла бачити лише у школі. Речі дітям передавала через сестру відповідача, або просто перекидача через паркан у двір. У двір її не пускали, спілкуватися з дітьми не давали. Донька їй телефонувала і писала, коли батько не бачив, син з нею спілкуватися не хотів. Фактичне місце проживання дітей зареєстровано у с. Нові Мартиновичі. З приводу перешкод їй у спілкуванні з дітьми позивач зверталася у поліцію та службу у справах дітей, але їй не допомогли у вирішенні питання, Наданий час донька проживає разом з нею. Вона забрала її зі школи, ОСОБА_5 поїхала добровільно. Забрати її до себе вона хотіла іще раніше, але діти хворіли. Речі дитини залишилися у батька, купували усе нове. Донька ходить у школу у с. Нові Мартиновичі.
Представник позивача у судовому засіданні заявлені позивачем вимоги підтримав, просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. 
Відповідач у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України. Крім того, відповідач повідомлявся класним керівником дітей Філії Пирятинського ліцею та Відділом (Службою) у справах дітей Пирятинської міської ради про наявний спір у суді.
Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служби у справах дітей Пирятинської міської ради Полтавської області у судовому засіданні поти задоволення позову не заперечувала, пояснила, що минулого року до них зверталася ОСОБА_1 щодо усунення перешкод у спілкуванні з дітьми. Представники служби спільно з працівниками поліції, для обстеження умов проживання дітей, приїздили до помешкання відповідача, але їм ніхто не відчинив двері. Викликали ОСОБА_2 у службу, він узяв слухавку один раз, пообіцяв прийти, але так і не з`явився, надалі слухавку не брав, на виклики не з`являвся, поспілкуватися з ним просто неможливо. Службою було обстежено умови проживання дітей за місцем проживання позивача у с. Нові Мартиновичі, умови відповідають всім нормам, на зараз позивач переїхала проживати у с. Давидівка. Мати отримує достатньо коштів щоб утримувати обох дітей. Вважає, що вона може забезпечити їх усім необхідним. У діях батька вбачає перешкоди матері у спілкуванні з дітьми.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вона була учителем початкових класів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з 2021 року по 2025 рік. Коли діти прийшли у 1 клас, привела їх мама. Діти були забезпечені усім необхідним. Крім того пані ОСОБА_8 була головою батьківського комітету протягом усіх 4 років, завжди і в усьому їй допомагала, у них були дуже прекрасні відносини. Батько теж приходив у школу, коли мама була на роботі. У першому класі вони з батьком майже не спілкувалися. Тоді почався коронавірус, потім війна, діти навчалися дистанційно. Спочатку на уроки приєднувалися лише тоді, коли вдома була мама, батько мабуть не міг цього робити, потім, коли діти підросли, приєднувалися на уроки уже самі. Порушень порядку відвідування школи без поважних причин не було. Що у сім`ї проблеми, стало видко, коли діти ходили у 4 клас, ближче до кінця 1 семестру. Мама приїжджала рідше, хоча обов`язки голови батьківського комітету виконувала добре. Коли у дітей були труднощі у спілкуванні з однокласниками, приходив батько, почав більше спілкуватися з нею. На випускний і останній дзвоник, після закінчення 4 класу, батько дітей не пустив, хоча мама допомагала організовувати свята. У лютому 2025 року мама прийшла з гостинцями до дітей у школу, але ті просто утекли додому, бо батько не дозволяв їм спілкуватися з мамою. ОСОБА_9 , що ОСОБА_8 телефонувала до неї, цікавилася навчанням дітей, приходила у школу до дітей завжди з гостинцями. Приносила солодощі, одяг. Гостинці діти забирали, але як такого спілкування між ними не було. Одного разу вона зателефонувала на її телефон щоб поспілкуватися з дітьми, свідок дозволила, зо що потім отримала від батька наганяй, бо ОСОБА_10 прийшов додому, і все йому розповів, а той не дозволяв спілкуватися з нею. Свідок ніколи на казала дітям, що батько поганий, а мама хороша, просто казала, що потрібно спілкуватися з мамою. ОСОБА_11 з мамою спілкувалася більше, ОСОБА_12 ставився більше агресивно до мами. ОСОБА_11 і зараз із нею приходить у школу, ОСОБА_10 останнім часом школу не відвідує взагалі. Від шкільного психолога зауважень щодо навчання дітей не було. Вона рекомендувала батьку зводити дітей до психолога. ОСОБА_12 закритий хлопчик, сам у собі. Бать перешкоджав спілкуванню матері з дітьми, він сам їй казав, що дітей не дасть. Не соромився казати погані слова на маму при дітях. Вона спілкується з класним керівником, знає, що коли ОСОБА_11 пішла жити до мами, з того часу ОСОБА_12 не відвідує школу, їй здається, що він боїться батька.
Свідок ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що з відповідачем з самого початку було усе добре, потім почалося рукоприкладство. З цього приводу вона зверталася до поліції, кримінальне провадження не порушувалося, це було, коли уже були діти. Відповідач до дітей ставився добре, міг карати, але на те були причини. Відповідач відпочивати з ними не їздив, вони завжди їздили у трьох. Останній займається ремонтом автомобілів вдома у гаражі, але не на постійній основі. У двір можна потрапити і через гараж, і через паркан, і через сусідський звір. Колись поліція так і зробила. Зараз ОСОБА_5 проживає з нею, перешкод щодо спілкування з нею у позивача немає. З ОСОБА_7 останній раз бачилася у листопаді 2025 року, коли приходила до дітей у школу. Він не хотів з нею спілкуватися, чому не казав, спілкувався з нею нецензурними словами, навчився у батька. У них таке спілкування з того часу, як вони не живуть разом. Син ОСОБА_13 теж скидає голосові повідомлення з нецензурними словами. Відповідач і син її скрізь заблокували. Через ОСОБА_14 телефон з сином спілкуватися не намагалася, оскільки він не відповість, бо так налаштований батьком.
Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснила, що навчалася у філії № 1 Пирятинського ліцею разом із братом, жити у тата. Коли мама перестала з ними проживати, їй хотілося жити з мамою, але тату вона про це не казала, бо він буде на неї кричати. Тато їх бив, але коли не слухалися, це було як були малі. Проживати з мамою захотіла сама, її ніхто не примушував. Свої речі, які залишилися у тата хотіла б повернути, але він їх не віддає. ОСОБА_16 купила їй усе нове, ні в чому її не обмежує. Брат з мамою спілкуватися не хотів, батько їм забороняв, але вона все одно спілкувалася. Просила брата принести їй її речі, але він їх не приніс, батько не відає. Зараз вона переписується з братом, він їй пише нецензурні слова, чому він це робить, вона не знає. Коли мама її забрала, брат перестав ходити у школу, чому вона не знає. Тато з нею не спілкується. Вона йому скидає смайлики, сердечка, він їй відправляє у відповідь. Коли тато не пустив маму додому, вони запитували у нього де вона, але він нічого їм не відповів. Раніше вона хотіла утекти до мами. На випускний у 4 класі батько їх не пустив, але вони хотіли піти. Коли жили з батьком, на канікулах завжди були удома, бо той з подвір`я не виходить. Продукти харчування у магазині купували вони з братом. Прибирала і прала речі вона. Їсти готувала разом з тьотею, коли та жила з ними, зараз вона проживає окремо. Потів готували разом з батьком, брат не готував. Щоб брат також жив з ними, вона б не хотіла б`ється. Коли брат її ображав, вона боялася казати про це батьку. З мамою проживати їй подобається. Коли мама на роботі, вона проживає з бабусею, їй подобається.
Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснила, що вона є класним керівником ОСОБА_3 з 01 вересня 2025 року, вони є підрозділом ліцею, філією, перебувають на першому поверсі у класній кімнаті ліцею. ОСОБА_12 не відвідує школу з 19.01.2025, на той час із ними навчалася і ОСОБА_11 , вони хворіли, тиждень до 26.01.2026, за це період 5 днів є довідка про їхню хворобу. З 26.01.2026 ОСОБА_10 жодного дня не відвідував школу. З батьком дитини вона не знайома, він жодного дня 01.09.2025 не відвідував школу, спілкувалася з ним лише у вайбері, бо трубку він практично не бере. Через директора їхньої школи вони кожні 10 днів передавали заяви до поліції про відсутність дитини у школі. Після того, як 26.01.2026 мама забрала ОСОБА_18 , вони дочекалися, що пройшло 10 днів і перший раз передали заяву у поліцію. На сьогоднішній день, по електронному журналу вона порахувала, що ОСОБА_12 37 днів не відвідує школу другому семестрі. ОСОБА_12 по телефону з нею теж не зв`язується. У батьківській групі у вайбері, потрібно було пройти якесь анкетування, опитування, стосовно здоров`я дітей то батько ішов не контакт, проходив опитування, спілкувався з нею до кінця першого семестру. Мама у цій групі також є. 26.01.2026, це був ранок понеділка, діти або під`їжджають у школу автобусом, або ідуть пішки. Вона була у класі, першим прийшов ОСОБА_10 , потім бігла ОСОБА_11 , вона зазвичай перед уроками платить за обід не заходячи у клас. Уже час , що ОСОБА_11 мала прийти, але її не було. Вона запитала у ОСОБА_19 де ОСОБА_11 , чи їхали вони автобусом, той відповів, що у автобусі ОСОБА_11 була, дівчата теж сказали, що ОСОБА_11 їхала автобусом, але де вона ділася, вони не знають. Тоді їй зателефонувала мама і пояснила ситуацію. Були тривога, вони із дітьми пішли в укриття, коли поверталися з нього, біля сходів до басейну зустріли ОСОБА_20 , він біг з телефоном у руці, рукава кутки були вивернуті, плакав, його усього трусило. ОСОБА_21 , що йому зателефонував батько, сказав щоб він бігом ішов додому, бо його украде мати. Вона забрала ОСОБА_20 у клас, дала йому води, запитала що сталося. Тут їй зателефонував батько і сказав щоб відпустили ОСОБА_7 додому, бо мати украла ОСОБА_22 , украде і ОСОБА_7 . Вона йому відповіла, що на якій підставі вона має його відпустити та іще у такому стані. Сказала, щоб він прийшов його забрав, той відповів, що не може, щоб відпустили. Вона зателефонувала керівнику ОСОБА_23 , та сказала щоб відпустила, бо батько їй уже раз десять дзвонив. Зрозуміла, що з ОСОБА_7 діла теж не буде, що він почне втікати. Батько був налаштований категорично, щоб ОСОБА_12 ішов додому. Потім по телефону він її звинуватив, що це вона винна, що так трапилося з дитиною, що він віддай їй дитину у школу, а вони не догледіли. На що вона йому відповіла, що він не привів їй дитину у школу, за руку не передав, яка її відповідальність. Раніше мати відвідувала дітей у школі, приходила не з пустими руками, діти з нею спілкувалися. Батько дав зрозуміти у переписці, що тримає ОСОБА_7 у заручниках, що він його не відпустить. Чи є ОСОБА_7 якась загроза, вона не знає. Іще коли мав відбутися перший суд 14.01, коли їм перенесли канікули по 19.01, вона задала питання, а кого вона буде супроводжувати і як, вона все чудово розуміла. Батьку написала 12.01, що оскільки канікули, то приведіть дітей у школу бо їй потрібно разом із психологом супроводжувати їх у суд, на що той відповів, що дітям психолог не потрібен, ні у який суд діти не підуть, вони не хочуть. Крапки на «і» уже розставлені, діти проживають з ним, матері присуджені аліменти, дав зрозуміти, що дітей він не приведе. Батько не приходив у школу, діти казали, що батько не ходить і у магазин, дає їм гроші, і вони купують усе необхідне. Був випадок, коли діти прийшли у школу і ОСОБА_13 стало погано, вона повела її до медсестри, виявилося, що у неї була висока температура. На вулиці було уже холодно. Вона подзвонила батькові, повідомила його, та запитала навіщо чому він відпустив хворих дітей у школу, він відповів, що вони здорові. Тоді вона викликала таксі, заплатила кошти, попросила довезти дітей, бо у неї був урок, подзвонила батькові, повідомила, що діти хворі, попросила зателефонувати, коли приїдуть додому, але він цього не зробив. Сказав, яке таксі, їм іще потрібно зайти у Посад скупитися. У школі діти харчувалися не безкоштовно, спочатку вона їм, та і іншим дітям, із своєї карточки платила за обіди, а на наступний день їй приносили готівку, доки не зробили карточки. Потім у них з`явилася карточка, на чиє ім`я, вона не знає. Документи ОСОБА_7 знаходяться у школі у особовій справі дитини, якби їх забрали, то вона б про це знала. Вона як класний керівник має зробити витяг з із електронного журналу і виписку оцінок. Деякі вчителі бачили ОСОБА_7 у місті у магазині, він купував продукти харчування.
Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Суд, вислухавши учасників, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6-7).
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований разом із матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , проте, фактично, проживає разом із батьком ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8-9).
Відповідно повідомлення відділу державної реєстрації виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області № 8229/02-33 від 30.10.2025 ОСОБА_2 зареєстрований у АДРЕСА_3 (а.с. 21).
08.08.2025 ОСОБА_1 звернулася до Відділу (Служби) у справах дітей Пирятинської міської ради із заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, які чиняться ОСОБА_2 забороняючи їй бачитися та спілкуватися з дітьми, погрожує фізичною розправою за її намагання брати участь спілкуванні з дітьми та їх вихованні, проте проведена службою робота не вирішила даного питання та їй було рекомендовано звернутися з позовом до суду (а.с. 10-12).
Позивач неодноразово зверталася до ВП № 1 Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області з заявами, що чоловік не дозволяє їй бачитися з малолітніми дітьми, не дозволяє зайти у двір. Також зверталася із заявою про вчинення домашнього насильства, проте їй надійшла відповідь, що у діях ОСОБА_2 не вбачається складу кримінального правопорушення (а.с. 48-51). 
Вищевикладене також підтверджується матеріалами перевірки наданими 05.01.2026 ВП № 1 Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області по факту заяв ОСОБА_1 , які зареєстровані до ЄО ВП № 1 Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області № 13060 від 31.10.2025 та № 9772 від 08.08.2025 (а.с. 66-74).
Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року схваленою резолюцією 50/155 Генеральної асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року та ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.09.1991 року у ст. 18 зазначається, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст.ст. 141, 150, 151, 153, 157, 159 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми і методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Мати, батько, дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Згідно із абз. 3 ч. 2 ст. 159 СК України під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно із висновком Верховного Суду у постанові від 01.04.2020 у справі №61-6769св19 будь-хто із батьків може звернутися до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. У разі наявності спору про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, якщо орган опіки та піклування не визначив способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не виключається вирішення такого спору в судовому порядку незалежно від того, хто з батьків звертається з позовом (той, хто проживає з дитиною, чи той, хто проживає окремо) і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, що є ефективним способом захисту та не суперечить закону.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Відповідно до акту обстеження умов проживання наданого відділом (службою) у справах дітей Пирятинської міської ради Полтавської області умов проживання ОСОБА_1 за адресою місця проживання АДРЕСА_4 , умови проживання у будинку задовільні, у кімнатах тепло, прибрано, кімнати достатньо вмебльовані, наявна необхідна побутова техніка, речі повсякденного вжитку. (а.с. 76). 
Згідно висновку що визначення порядку участі гр. ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , затвердженого Рішення виконавчого комітету Пирятинської міської ради від 11.03.2026 № 180, виходячи з інтересів дитини, враховуючи пропозиції матері дитини та позицію батька, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити ОСОБА_1 способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити такі дні та години: безперешкодно спілкуватися з сином засобами телефонного зв`язку, електронного зв`язку; вихідні дні 1, 3 тиждень місяця, з 15 години 00 хвилин п`ятниці та 15 години 00 хвилин неділі, поза межами постійного місця проживання ( АДРЕСА_3 ) та без присутності батька ОСОБА_2 , у тому числі: з можливістю ночівлі сина за місцем фактичного проживання (перебування) матері - ОСОБА_1 (за бажанням сина та з урахуванням зайнятості сина у школі, позаурочних заняттях, гуртках, тощо); у період канікулів (весняних, літніх, осінніх, зимових) 1/2 разом із ОСОБА_1 , з можливістю ночівлі за місцем фактичного проживання (перебування) матері, ОСОБА_1 , з можливістю відвідування культурно-масових, спортивних та розважальних заходів, а також виїзд на відпочинок за межі Полтавської області (за згодою дитини та за домовленістю з батьком); святкові дні (державні свята, дні народження) почергово з батьком (за бажанням дитини). При неможливості виконання вищезазначеного графіку мати завчасно повідомляє батька, а батько - матір дитини.
Суд, при вирішенні питання щодо участі батька у спілкуванні з дітьми, враховує думку сторін, вік дітей, особливості їх розвитку, виховання, необхідність дотримання розпорядку дня та відпочинку, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дітей. 
Провівши правовий аналіз зазначених правових норм у сукупності з викладеними доказами які доповняють один одного та мають системний і логічний зв`язок між собою суд вважає, що обмежуються права позивача щодо прийняття участі у спілкуванні та вихованні дитини.
Спори про визначення місця проживання малолітньої дитини можуть розглядатись неодноразово, оскільки умови виховання дитини можуть змінюватись у залежності від різних обставин (стан здоров`я батька (матері) і дитини, можливості догляду за дитиною, поява вітчима (мачухи) і т. д.). Суд не може відмовити у відкритті провадження з тієї причини, що такий спір вже був предметом розгляду судом.
Суд вважає за необхідне роз`яснити, що якщо не зважаючи на рішення суду, яким встановлено певний графік спілкування матері з дитиною, відбуватиметься подальше перешкоджання дотриманню встановленого порядку та графіку спілкування з дитиною, то варто звернутись до органів державної виконавчої служби з метою примусового виконання рішення суду.
Якщо і державні виконавці не зможуть допомогти в даній ситуації доцільно звернутись до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення до відповідальності за умисне невиконання рішення суду відповідно до ст. 382 Кримінального кодексу України.
Крім того, суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 159 СК України у разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним.
Керуючись ст. 245, 246, 258-273, 354 ЦПК України, і на підставі ст. 141, 150-151, 153, 157, 159 СК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 у інтересах якої діє адвокат Гордієнко Юрій Петрович до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділ (Служба) у справах дітей Пирятинської міської ради Полтавської області про усунення перешкод у спілкуванні із дітьми та їх вихованні, визначення способів участі одного з батьків у вихованні дітей – задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановити спосіб участі матері ОСОБА_1 у спілкуванні, вихованні та побаченні з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у наступному порядку для зустрічей, побачень, спілкування з дитиною:
-безперешкодне спілкування засобами телефонного та електронного зв`язку;
-безперешкодне побачення та спілкування щотижня з 15 год. п`ятниці до 15 год. неділі, поза межами постійного місця проживання ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 ) та без присутності батька ОСОБА_2 , в тому числі з можливістю ночівлі за місцем фактичного проживання (перебування) матері ОСОБА_1 (з урахуванням зайнятості дитини у школі, позаурочних заняттях, гуртках, тощо);
-перебування та проживання у період канікул (весняних, літніх, осінніх, зимових) разом із ОСОБА_1 поза межами місця постійного проживання ОСОБА_7 та без присутності батька, з можливістю ночівлі дітей за місцем фактичного проживання матері, з можливістю відвідувати культурно-масових, спортивних та розважальних заходів тощо, а також виїзду за межі Полтавської області на відпочинок на території України;
-спільного святкування офіційних державних свят, днів народження, щороку, поза межами постійного проживання ОСОБА_7 та без присутності батька.
Надати можливість ОСОБА_1 змінювати способи участі у спілкуванні та вихованні ОСОБА_7 (за взаємною згодою та з урахуванням інтересів).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені останньою судові витрати у виді судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду безпосередньо подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 19.03.2026.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована у АДРЕСА_5 , мешканка АДРЕСА_4 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 09.02.2021, орган, що видав 5335, РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований у АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 .
Третя особа, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ (Служба) у справах дітей Пирятинської міської ради Полтавської області, адреса місця знаходження: м. Пирятин Лубенського району Полтавської області, вул. Соборна, 42, ЄДРПОУ 43879010.

Суддя Ю.О.Ощинська