ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/16326/25
категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Романченка Є.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, у якому просить:
- визнати бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168, за час лікування в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення у період з 28.01.2023 по 07.03.2023 року; з 26.05.2023 по 02.06.2023; з 06.06.2023 по 22.06.2023; з 23.06.2023 по 10.07.2023 року у розмірі по 100 000.00 грн пропорційно із розрахунку на місяць протиправним;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у розмірі по 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 копійок) пропорційно в розрахунку на місяць з урахуванням попередньо виплачених сум додаткової винагороди за період часу з 28.01.23 по 07.03.23 року; з 26.05.23 по 02.06 23; з 06.06.23 по 22.06.23; з 23.06.23 по 10.07.23.
В обґрунтування позовних вимог зазначив про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі позивачу збільшеної додаткової грошової винагороди до 100 000 гривень на місяць пропорційно часу участі у заходах (днях знаходження на лікуванні у стаціонарі), визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, що діяв у межах та спосіб наданих повноважень.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач проходив військову службу у військовій частина НОМЕР_1 .
Позивач 10.11.2022 отримав вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку легкого ступеню, вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин верхньої третини правого плеча, що підтверджується довідкою про обставини травми Позивача від 21.11.2022 № 1799.
Згідно довідки про обставини травми від 31.01.2023 № 334 позивача отримав 22.01.2023 вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку.
28.01.2023 – 07.03.2023 – позивач перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом посткомоційний синдром у КП "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1079/2023.
26.05.2023 – 02.06.2023 – позивач перебував на стаціонарному лікуванні з супутнім діагнозом: наслідки МВТ (11.11.2022, 22.01.2023) у КНП "ОМСЦ" ЖОР, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 4117.
06.06.2023 – 22.06.2023 – позивач перебував на стаціонарному лікуванні з основним діагнозом: наслідки мінно-вибухової травми (11.11.2022, 22.01.2023) у ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області", що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 652.
23.06.2023 – 10.07.2023 – позивач перебував на стаціонарному лікуванні з основним діагнозом: наслідки мінно-вибухової травми (11.11.2022, 22.01.2023) у ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області", що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 720.
У зв`язку з тим, що за вказані періоди належного грошовою забезпечення позивач не отримував, а саме додаткової винагороди передбаченої Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що підтверджується роздруківкою картки особового рахунку, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади за органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства ( справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективною захисту прав, свобод д інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень і боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод га інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За приписами ст. 11 КАС У країн и розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС V країни кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою цієї статті визначено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності і покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.91 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-ХІІ).
Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового оклад}, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
За правилом ч. 4 ст. 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штаб} Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України. Державної спеціальної служби транспорту. Державної служби спеціальною зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Надалі, Указом Президента України Про продовження сірою ли воєнного стану в Україні від 14 березня 2022 року №133/2022 затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, а Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 18 квітня 2022 року №259 затвердженого Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року. В подальшому, Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні” від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
На виконання указів Президента України від 24 лютого 2022 №64Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" .
Положеннями пункту 1-1 постанови КМ України №168 (в редакції чинній на час виникнення та існування правовідносин) установлено, то на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки. Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держи ви-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абз. пункту 1-2 Постанови №168).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1 та 1-1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора. у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи пас переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншою, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії Згідно із пункту 2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що на період дії воєнного стану (який було запроваджено Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, та в подальшому строк дії якого в Україні було продовжено), військовослужбовці мають право на виплату додаткової винагороди та додаткової винагороди х збільшеному розмірі.
При цьому, у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, вони набувають права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил отримують додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.
За цими ж правилами сплачується і додаткова винагорода особам, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та час відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної, медичної) комісії.
Відповідно до п. 10 та 11 розділу XXXIV Порядку виплати грошовою забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018р. X 260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово- лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
З наведеного слідує, що підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168, щодо поранених військовослужбовців є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
Позивачу видана довідка від 21.11.2022 року №1799 якою підтверджено, що ОСОБА_1 10.11.2022 отримав вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку легкого ступеню, вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин верхньої третини правого плеча під час виконання бойового завдання в складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі населеного пункту АДРЕСА_1 , внаслідок танкового обстрілу. Травма отримана під час безпосередньої участі у бойових діях. Вказана довідка видана на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 10.11.2022 №878.
Крім цього позивачу видана довідка від 31.01.2023 року №334 якою підтверджено, що ОСОБА_1 22.01.2023 отримав вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку під час виконання бойового завдання в складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі населеного пункту АДРЕСА_2 , внаслідок артилерійського обстрілу. Травма отримана під час безпосередньої участі у бойових діях. Вказана довідка видана на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 22.01.2023 №82.
28.01.2023 – 07.03.2023 – позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1079/2023.
26.05.2023 – 02.06.2023 – позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 4117.
06.06.2023 – 22.06.2023 – позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 652.
23.06.2023 – 10.07.2023 – позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 720.
Таким чином, враховуючи те, що позивач отримав два поранення (травму; контузію) в наслідок безпосередньої участі у бойових діях та в наслідок отриманих пораненню травм проходив лікування в умовах стаціонару, то він набув право у періоди лікування в умовах стаціонару на отримання збільшеної грошової винагороди до 100000 грн.
За викладених обставин, слід дійти висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі позивачу збільшеної додаткової грошової винагороди до 100 000 гривень на місяць пропорційно часу участі у заходах (днях знаходження на лікуванні у стаціонарі тау відпустці по стану здоров`я), визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, а саме за періоди з 28.01.2023 по 07.03.2023; з 26.05.2023 по 02.06.2023; з 06.06.2023 по 22.06.2023; з 23.06.2023 по 10.07.2023 у сумі 100 000,00 грн.
Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАЄ України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права га свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17. частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 3477-1\г "І Іро виконання рішень та застосування практики Європейського сулу з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" (рішення віл 08.11.2005) в межах свободи дій держави визначати які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення с чинними.
Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнійший спосіб (див. рішення у справах "Бсєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява 33202/96, п. 120, ECHR 2000. "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (ОпегуэШэ/ v. Turkey [GC]), заява 48939/99, п. 128, ECHR 2004-ХІІ, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява 103 73/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas \. Croatia), заява 55555/08, п. 74, від 20.05.2010, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява 36900/03, п. 37, від 25J 1.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.
У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача сул виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень із виконання будь-яких інших умов для цього.
З метою ефективного способу захисту порушених прав позивача слід дійти висновку про зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату в повному обсязі збільшеної додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови №168 за періоди з 28.01.2023 по 07.03.2023 року; з 26.05.2023 по 02.06.2023; з 06.06.2023 по 22.06.2023; з 23.06.2023 по 10.07.2023 у сумі 100 000,00 грн. на місяць пропорційна дням знаходження на лікуванні у стаціонарі.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
Відповідно до ст. 381-1 КАС України суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 382 КАС України встановлено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Таким чином, вказаною статтею КАС України, з урахуванням предмету спору, встановлено право, а не обов`язок суду, зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення.
Суд не вбачає достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по вказаній адміністративній справі, оскільки судове рішення є обов`язковим до виконання, у тому числі, в примусовому порядку, а за невиконання рішення суду передбачена відповідальність.
Крім того, у разі невиконання рішення суду, позивач не позбавлений права звернутись повторно до суду з такою заявою.
Питання про розподіл судових витрат не вирішується.
Керуючись ст.ст. 243, 317, 322, 361, 369 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - задовольнити. 
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу знаходження на лікуванні у стаціонарі, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за періоди 28.01.2023 по 07.03.2023 року; з 26.05.2023 по 02.06.2023; з 06.06.2023 по 22.06.2023; з 23.06.2023 по 10.07.2023.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000,00 гривень на місяць (з розрахунку пропорційно дням його перебування на стаціонарному лікуванні) за періоди його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини за періоди з 28.01.2023 по 07.03.2023 року; з 26.05.2023 по 02.06.2023; з 06.06.2023 по 22.06.2023; з 23.06.2023 по 10.07.2023, з урахуванням раніше виплачених сум такої додаткової винагороди.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Ю. Романченко

13.02.26