ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/10191/25	

Головуючий суддя І інстанції – Садовий І.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),
суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А., 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.12.2025 в адміністративній справі №280/10191/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення, - 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просила  визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 19.06.2025 № 0419883-2411-0829-UA23060050000065959, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем “Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості” за 2024 рік у сумі 134 424,30 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.12.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано протиправним та скасовано в повному обсязі винесене Головним управлінням ДПС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення від 19.06.2025 № 0419883-2411-0829-UA23060050000065959.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що спірне податкове повідомлення-рішення було прийнято у відповідності з приписами законодавства. Зауважено, що для застосування до позивача податкової преференції, передбаченої абз. «ж» пп. 266.2.2 п.266.2 ст.266 ПКУ, необхідно, щоб об`єкт нерухомості належав до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000. Вказано, що відповідно даних ІКС «Податковий блок», ОСОБА_1 станом на 13.10.2025 не зареєстрована як фізична особа-підприємець (стан платника 16 - припинено (лiквiдовано, закрито), дата зняття з обліку платника податків 15.01.2015, а отже не може бути сільськогосподарським товаровиробником.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим 01.12.2009 Запорізьким РВ УМВС України в Запорізькій області та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 31-32).
Згідно з Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.02.2013, індексний номер 261441, позивачу на праві приватної власності належить будівля літ.Б по АДРЕСА_2 загальною площею 1262,2 кв.м. на підставі Договору купівлі-продажу від 14.02.2012, реєстровий № 616, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Карташовою Т.М. (а.с.7-13).
Технічним паспортом на будівлю визначено призначення будівлі, як сільське господарство (а.с.10-12).
Відповідно до даних Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером 2322188400:04:002:0950 по АДРЕСА_2 , на якій розташована будівля, належить до земель сільськогосподарського призначення, цільове призначення 01.01. – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13-14).
19.06.2025 Головним управлінням ДПС у Запорізький області сформовано та направлено на адресу позивача податкове повідомлення-рішення № 0419883-2411-0829-UA23060050000065959, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем “Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості” за 2024 рік у сумі 134 424,30 грн. (а.с.6).
Рішенням ДПС України від 24.10.2025 про залишення скарги без розгляду скаргу позивача від 26.09.2025 на податкове повідомлення-рішення від 19.06.2025 № 0419883-2411-0829-UA23060050000065959 залишено без розгляду та повернуто.
Не погодившись з правомірністю прийняття наведеного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 у 2024 році мала статус сільськогосподарського товаровиробника, який має у власності об`єкт нерухомого майна, призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності та використовувала його за належністю. Оскільки ОСОБА_1 підпадає під статус сільськогосподарського товаровиробника, то належна їй на праві власності будівля не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в силу п.п. «ж» п.п.266.2.2. ст.266 ПУ України. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
Згідно п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно з п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Приписами п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України визначено, що не є об`єктом оподаткування: а) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також організацій, створених ними в установленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету і є неприбутковими (їх спільній власності); б) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які розташовані в зонах відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, визначені законом, в тому числі їх частки; в) будівлі дитячих будинків сімейного типу; г) гуртожитки; ґ) житлова нерухомість непридатна для проживання, у тому числі у зв`язку з аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради; д) об`єкти житлової нерухомості, в тому числі їх частки, що належать дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа, визнаним такими відповідно до закону, дітям з інвалідністю, які виховуються одинокими матерями (батьками), але не більше одного такого об`єкта на дитину; е) об`єкти нежитлової нерухомості, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що провадять свою діяльність у тимчасових спорудах для здійснення підприємницької діяльності та/або в малих архітектурних формах та на ринках; є) будівлі промисловості, віднесені до класу "Промислові та складські будівлі" (код 125) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку; ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку; з) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності громадських об`єднань осіб з інвалідністю та їх підприємств; и) об`єкти нерухомості, що перебувають у власності релігійних організацій, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, та використовуються виключно для забезпечення їхньої статутної діяльності, включаючи ті, в яких здійснюють діяльність засновані такими релігійними організаціями добродійні заклади (притулки, інтернати, лікарні тощо), крім об`єктів нерухомості, в яких здійснюється виробнича та/або господарська діяльність; і) будівлі дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від форми власності та джерел фінансування, що використовуються для надання освітніх послуг; ї) об`єкти нежитлової нерухомості державних та комунальних дитячих санаторно-курортних закладів та закладів оздоровлення та відпочинку дітей, а також дитячих санаторно-курортних закладів та закладів оздоровлення і відпочинку дітей, які знаходяться на балансі підприємств, установ та організацій, які є неприбутковими і внесені контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій. У разі виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій декларація подається платником податку протягом 30 календарних днів з дня виключення, а податок сплачується починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій; й) об`єкти нежитлової нерухомості державних та комунальних центрів олімпійської підготовки, шкіл вищої спортивної майстерності, центрів фізичного здоров`я населення, центрів з розвитку фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю, дитячо-юнацьких спортивних шкіл, а також центрів олімпійської підготовки, шкіл вищої спортивної майстерності, дитячо-юнацьких спортивних шкіл і спортивних споруд всеукраїнських фізкультурно-спортивних товариств, їх місцевих осередків та відокремлених підрозділів, що є неприбутковими та включені до Реєстру неприбуткових установ та організацій. У разі виключення таких установ та організацій з Реєстру неприбуткових установ та організацій декларація подається платником податку протягом 30 календарних днів з дня виключення, а податок сплачується починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій; к) об`єкти нежитлової нерухомості баз олімпійської та паралімпійської підготовки. Перелік таких баз затверджується Кабінетом Міністрів України; л) об`єкти житлової нерухомості, які належать багатодітним або прийомним сім`ям, у яких виховується п`ять та більше дітей.
Відповідно до п.п. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Згідно з підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що на фізичних та юридичних осіб, в тому числі нерезидентів, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості покладається обов`язок зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Отже, підставою звільнення об`єкту нерухомого майна від оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до п."ж" пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України є одночасне дотримання таких умов:
- будівля або споруда має належати сільськогосподарським товаровиробникам, зокрема фізичним особам;
- така будівля або споруда має бути віднесена до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000;
- така будівля або споруда не повинна здаватись їх власником в оренду, лізинг, позичку.
Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та нарахування позивачу податку була наявність у останньої у власності об`єкту нежитлової нерухомості, а саме будівля літ. Б по вул. Леніна, 1 Б у с. Розумівка Запорізького району Запорізької області загальною площею 1262,2 кв.м. Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з Державним класифікатором України будівель та споруд НК 018-2023.
Наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.
Відповідно до названого Державного класифікатора будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" (група 127 "Будівлі нежитлові інші" клас 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства").
До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", що включає підкласи: 1271.1 будівлі для тваринництва, 1271.2 будівлі для птахівництва, 1271.3 будівлі для зберігання зерна, 1271.4 будівлі силосні та сінажні, 1271.5 будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства, 1271.6 будівлі для тепличного господарства, 1271.7 будівлі рибного господарства, 1271.8 будівлі підприємств лісівництва і звірівництва, 1271.9 будівлі сільськогосподарського призначення інші.
Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з Державним класифікатором України будівель та споруд ДК 018-2000.
Як видно з матеріалів справи, належна позивачу на праві власності будівля літ.Б по вул. Леніна, 1 Б у с. Розумівка Запорізького району Запорізької області загальною площею 1262,2 кв.м., належить до класу “Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства” (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.
Відповідно до технічного паспорту на будівлю літ. Б по вул. Леніна, 1 Б у с. Розумівка Запорізького району Запорізької області, який був складений ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 27.01.2012, вказане призначення будівлі – сільське господарство. Відповідно до даних Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером 2322188400:04:002:0950 по вул. Леніна, 1Б у с. Розумівка, на якій розташована будівля, належить до земель сільськогосподарського призначення, цільове призначення 01.01. – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Як видно з пояснень позивача, відображених в адміністративному позові, остання використовує належну їй на праві власності нежитлову сільськогосподарську будівлю за призначенням, безпосередньо як сільськогосподарський товаровиробник.
На підтвердження наведених обставин, позивачем було зазначено, що 29.03.2024 останньою було придбано сільськогосподарські тварини – поросята свиней свійських у кількості 12 голів, що підтверджується накладною № 302 від 29.03.2024. 
За накладними № 1 від 26.03.2024, № 11 від 23.05.2024 позивачка придбала пшеницю для вигодовування свиней, за видатковою накладною № 300 від 21.03.2024 придбала предстартер та стартер для свиней (спеціалізовані кормові продукти)(а.с.15-19).
Отже, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що у 2024 році у належній їй будівлі ОСОБА_1 здійснювала виробництво та самостійну переробку власно виробленої продукції тваринництва. 
Окрім того, доказів передачі наведеного нерухомого майна упродовж 2024 року в оренду, лізинг, позичку, відповідачем до суду подано не було.
Щодо приналежності позивача до сільськогосподарського товаровиробника, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.
Верховний Суд в постанові від 04 березня 2021 року у справі № 500/2782/18, аналізуючи положення підпункту «ж» 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України в частині визначення «сільськогосподарський товаровиробник», зазначив, що це поняття, яке міститься у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, застосовується для цілей глави розділу ХІV цього Кодексу «Спрощена система оподаткування, облік та звітність», тоді як в даному випадку йдеться про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (розділ ХІІ «Податок на майно»).
Відповідно до пунктів 5.2, 5.3 статті 5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.
Так, поняття «сільськогосподарський товаровиробник» також міститься у статті 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років» від 18 січня 2001 року №2238-III, під яким законодавець визначає фізичну або юридичну особу, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.
З метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, законодавцем вживається також поняття «виробники сільськогосподарської продукції».
Так, згідно зі статтею 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин.
Наведені вище поняття «сільськогосподарський товаровиробник» не суперечать його визначенню у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, яке, до того ж, має чітко обмежену сферу застосування. 
Як наслідок, для інших випадків мають бути застосовані субсидіарно норми інших законів у відповідності до положень пункту 5.3 статті 5 ПК України.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 21.05.2024 по справі № 600/5153/23-а, які враховуються судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Отже, з огляду на вказані правові приписи та здійснювану позивачем підтверджену діяльність, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач у 2024 році мала статус сільськогосподарського товаровиробника, який має у власності об`єкт нерухомого майна, призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності та використовувала його за належністю. 
В свою чергу, оскільки позивач відповідає статусу сільськогосподарського товаровиробника, то належна їй на праві власності будівля не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в силу п.п. «ж» п.п.266.2.2. ст.266 Податкового кодексу України. 
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.12.2025 в адміністративній справі №280/10191/25 – залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко 

суддя В.А. Шальєва