КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 754/18839/25
номер провадження: 33/824/696/2026
Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шевчука Геннадія Михайловича, потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шевчука Геннадія Михайловича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 26 листопада 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від 26 листопада 2025 року на  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , накладено за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп. 
Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп. 
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Шевчук Г.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 26 листопада 2025 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що 27 жовтня 2025 року близько 10 год 50 хв ОСОБА_1 , дотримуючись Правил дорожнього руху (далі - ПДР), керував автомобілем «Peugeot Boxer», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 (швидка медична допомога), в крайній лівій смузі руху по проспекту Романа Шухевича, 17 у місті Києві в напрямку мосту «Північний», з увімкненим покажчиком лівого повороту, ближнього світла фар та проблисковими маячками синього кольору. На пасажирському сидінні перебувала медична сестра та лікар. Раптово, не дотримуючись вимог п.п.10.1, 10.3 ПДР, водій автомобіля «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , з правої смуги руху, не надаючи дорогу його автомобілю «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_1 , почав різко перестроюватися на його смугу руху та через деякий час зіткнувся з автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухаючись попереду нього зменшував швидкість, а потім зупинився в місці для розвороту автомобілів.
Вказує, що за вищевказаних обставин він, не змінюючи напрямку руху, почав різко гальмувати, але зіткнення відбулося між передньою лівою частиною автомобіля «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_1 , та лівою задньою частиною автомобіля «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , який на той час вже зіткнувся з автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 .
Зазначає, що при прийняті оскаржуваної постанови суддя першої інстанції безпідставно виходив із того, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою, які насправді мають суттєві суперечності щодо механізму ДТП, саме, водій автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 , у своєму поясненні зазначив, що 27 листопада 2025 року о 10 год 50 хв., рухаючись по проспекту Романа Шухевича, 17 у місті Києві від ринку «Троєщина» на Петра Запорожця (в місці розвороту в бік вул. Кибальчича), зупинився для надання переваги в русі зустрічним транспортним засобам. Перебуваючи за вищевказаних обставин водій автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 , спочатку відчув удар від автомобіля «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , а потім відчув удар від автомобіля «Peugeot Boxer.», д.н.з. НОМЕР_1 .
Потерпілий ОСОБА_2 подав до апеляційного суду письмові пояснення, у яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін. Вказує, що скаржником не наведено у чому саме полягають заявлені ним суттєві суперечності між доказами щодо механізму ДТП, не вказано, які саме докази суперечать один одному, у чому полягає така суперечність та яким чином вона впливає на правильність висновків судді. Таким чином, посилання на наявність суперечностей є голослівним та не може бути підставою для скасування законної і обґрунтованої постанови судді першої інстанції. Вважає, що суддя першої інстанції надав належну оцінку всім зібраним у справі доказам у їх сукупності, з дотриманням вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, і дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Також вважає, що апеляційна скарга фактично ґрунтується виключно на поясненнях іншого учасника ДТП, водія транспортного засобу «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_4 . Однак зазначені пояснення є суб`єктивною позицією заінтересованої особи та самі по собі не спростовують установлених судом обставин, а також не свідчать про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні ДТП.
В судове засідання потерпіла ОСОБА_3 не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлена апеляційним судом завчасно, в установленому законом порядку.
Так, потерпіла ОСОБА_3 повідомлялася апеляційним судом про час та місце судового засідання, призначеного на 16 січня 2026 року о 11 год 30 хв., шляхом направлення судової повістки на її поштову адресу: АДРЕСА_2 . Однак конверт із судовою повісткою повернувся до Київського апеляційного суду з відміткою пошти «адресат відсутній» (а.с.49-50).
Про наступне судове засідання, призначене на 13 лютого 2026 року о 10 год 30 хв., потерпіла ОСОБА_3 повідомлена апеляційним судом засобами телефонного зв`язку, що підтверджується телефонограмою (а.с.47).
Ураховуючи вищевказане, зважаючи на відсутність клопотання про відкладення розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд апеляційної скарги справи за відсутності потерпілої ОСОБА_3 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шевчука Г.М., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її відхилити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При розгляді справи суддя першої інстанції дотримався вказаних положень закону.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 27 жовтня 2025 року серії ЕПР1№ 495388; даними, що містить схема ДТП, зокрема щодо характеру та локалізації механічних пошкоджень транспортних засобів; письмовими поясненнями водія транспортного засобу «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 ; письмовими поясненнями водія транспортного засобу «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_3 .
Тому суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Так, статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з пунктом 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У рішеннях ЄСПЛ у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, ЄСПЛ неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом підтверджується даними, які містять:
протокол про адміністративне правопорушення від 27 жовтня 2025 року серії ЕПР1 №495388, з якого слідує, що ОСОБА_1 27 жовтня 2025 року о 10 год 50 хв. в місті Києві по проспекту Романа Шухевича (Ватутіна), 17, керуючи транспортним засобом «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_5 , не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду, при зіткненні автомобіль «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , від удару інерційно поїхав вперед та здійснив зіткнення з автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 , який стояв попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим водій порушив п.13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП (а.с.2);
схема місця ДТП із зазначенням місця розташування автомобіля «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_5 , автомобіля «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , та автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 , після зіткнення та переліком видимих пошкоджень транспортних засобів. До схеми місця ДТП та локалізації пошкоджень транспортних засобів в учасників ДТП під час складання схеми місця ДТП зауважень не було. Так, відповідно до даних схеми місця ДТП, на автомобілі «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_5 , наявні пошкодження: передня частина транспортного засобу, а саме, передній бампер, номерний знак, решітка радіатора, радіатор (деформація), на автомобілі «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 - передній бампер, номерний знак, решітка д.н.з., задній бампер, кришка багажника, решітка д.н.з., а на автомобілі «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 - задній бампер (а.с.4);
письмові пояснення водія ОСОБА_2 , з яких слідує, що він 27 жовтня 2025 року о 10 год 50 хв., керуючи автомобілем «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Києві по вул. Романа Шухевича, 17, стояв у крайній лівій смузі щоб здійснити на дозволений знак поворот наліво. Ззаду був сильний удар, який здійснила карета швидкої допомоги «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_5 , від удару його автомобіль наздогнав автомобіль попереду «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 . Автомобіль, який був попереду, стояв очікуючи здійснення повороту наліво, а він, ОСОБА_2 , стояв за цим автомобілем, після чого був сильний удар ззаду (а.с.5);
письмові пояснення водія ОСОБА_3 , з яких слідує, що вона 27 жовтня 2025 року о 10 год 50 хв., керуючи автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 , в місті Києві по проспекту Романа Шухевича, 17, їхала від ринку «Троєщина» на площу Петра Запорожця та стала на розворот щоб повернути на вул. Кибальчича, пропускала зустрічний транспорт і в цей момент в неї в`їхав автомобіль «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , в який в`їхав автомобіль «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_5 (а.с.6);
фотознімки здійснені на місці ДТП, які долучені суддею першої інстанції за клопотанням захисника Шевчука Г.М. (а.с.19-20);
фотознімки здійснені на місці ДТП, які долучені потерпілим ОСОБА_2 до письмових пояснень на апеляційну скаргу (а.с.55-60).
Апеляційний суд враховує, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року. Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.
Даний протокол про адміністративне правопорушення підписаний працівником поліції, який їх склав, та безпосередньо ОСОБА_1 , якому у встановленому законом порядку роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
За змістом ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішній переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд апеляційної інстанції вважає, що всупереч доводам апеляційної скарги, суддя першої інстанції, дослідивши пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , схему місця ДТП щодо напрямку руху транспортних засобів, їх розташування на дорозі та, приймаючи до уваги характер механічних пошкоджень транспортних засобів, правильно встановив, що ДТП сталась саме за обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
При цьому, суддя першої інстанції правильно встановив, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_5 , не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв попереду, від удару автомобіль «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , інерційно поїхав вперед та здійснив зіткнення з автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 , який стояв попереду, оскільки такий механізм ДТП слідує з письмових пояснень, наданих потерпілими у даній справі.
Що стосується доводів апеляційної скарги про інший механізм даної ДТП, а саме, що перше зіткнення відбулося між автомобілем «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , та автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 , і лише після їх зіткнення, автомобіль «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , здійснив зіткнення з автомобілем «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , то суд апеляційної інстанції виходить з такого.
По-перше, ці доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судді першої інстанції та не містять посилань на докази, які б свідчили про їх помилковість.
По-друге, за наслідками дослідження схеми місця ДТП та наявних у справі фотознімків з місця ДТП встановлено, що зіткнення автомобілів відбулось внаслідок того, що водій транспортного засобу «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримавшись безпечної дистанції скоїв зіткнення з автомобілем «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , який в результаті неконтрольованого інерційного руху скоїв зіткнення з автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 , що стояв попереду.
Апеляційний суд враховує, що автомобіль «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 , отримав незначні пошкодження, а саме, пошкоджений задній бампер, що цілком відповідає механізму ДТП, викладеному у протоколі про адміністративне правопорушення та наданим поясненням потерпілих, оскільки такі пошкодження є логічними та очікуваними внаслідок руху «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , по інерції після зіткнення з ним автомобіля «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_1 .
Більше того, такі незначні пошкодження на автомобілі «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 , суперечать механізму ДТП, про який стверджує захисник в апеляційній скарзі, оскільки за його позицією автомобіль «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 , мав отримати значний удар від автомобіля «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , а потім отримати другий поштовх спричинений автомобілем «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_1 , який, за версією скаржника, лише потім зіткнувся з автомобілем «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 .
При цьому, як вбачається зі схеми місця ДТП та наявних у справі фотознімків автомобіль «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_5 , отримав пошкодження: передня частина транспортного засобу, а саме, передній бампер, номерний знак, решітка радіатора, радіатор (деформація), в той час, як автомобіль «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав пошкодження переднього бамперу, номерного знаку, решітки д.н.з., заднього бамперу, кришки багажника, решітки д.н.з. Такі пошкодження свідчать про силу зіткнення між цими автомобілями, яка цілком очевидно могла спричинити інерційний рух вперед автомобіля «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 .
По-третє, про вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення механізм ДТП стверджують: потерпілий ОСОБА_2 , який в суді апеляційної інстанції підтримав свої письмові пояснення, які надані на місці ДТП, та потерпіла ОСОБА_3 , яка в письмових поясненнях від 27 жовтня 2025 року, наданих працівнику поліції на місці ДТП, вказала, що вона пропускала зустрічний транспорт і в цей момент в її автомобіль в`їхав автомобіль «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , в який в`їхав автомобіль «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_5 .
Тобто, всупереч доводів апеляційної скарги, водій автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_3 вказала про одне зіткнення з її автомобілем, яке сталося внаслідок того, що в її автомобіль в`їхав автомобіль «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , в який в`їхав автомобіль «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_5 . 
Таким чином апеляційний суд зазначає, що події, відображені на досліджених апеляційним судом матеріалах справи узгоджуються з поясненнями учасників ДТП - водіїв ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які у письмових поясненнях, відібраних працівниками поліції під час оформлення матеріалів ДТП, виклали події, які відповідають змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а також наданих суду фотознімкам обсягу пошкоджень транспортних засобів. Апеляційний суд зазначає, що вищевказані пояснення учасників ДТП є послідовними, такими, що не суперечать іншим доказам у справі.
Апеляційний суд, надаючи оцінку вищевказаним доказам у їх сукупності, не приймає до уваги пояснення водія ОСОБА_1 в частині іншого механізму даної ДТП, а саме, що перше зіткнення відбулося між автомобілем «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , та автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_3 , і лише після їх зіткнення автомобіль «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 здійснив зіткнення з автомобілем «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки вони суперечать вищевказаним дослідженим апеляційним судом доказам і не підтверджуються жодним доказом у справі.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що раптово, не дотримуючись вимог п.п.10.1, 10.3 ПДР, водій автомобіля «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 , з правої смуги руху, не надаючи дорогу автомобілю «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , почав різко перестроюватися на його смугу руху, а тому він, не змінюючи напрямку руху, почав різко гальмувати, проте уникнути зіткнення не вдалося, то апеляційний суд не приймає їх до уваги, виходячи з такого.
По-перше, захисником не надано доказів на підтвердження вказаних обставин відповідно до вимог ст.251 КУпАП і таких доказів матеріали справи не містять. 
По-друге, згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У своїх судових рішеннях ЄСПЛ неодноразово вказував на те, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачена, позбавляючи статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Європейської конвенції з прав людини.
Так, з урахуванням положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» рішення від 30 травня 2013 року та «Карелін проти Росії» рішення від 20 вересня 2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, в фактично судом).
Формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
Протокол про адміністративне правопорушення - це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.
Саме складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Таким чином встановлення вини особи у порушенні нею ПДР, що є підставою для її притягнення особи до адміністративної відповідальності, без наявності висунутого проти неї обвинувачення у формі складання протоколу компетентним суб`єктом владних повноважень, призведе до порушення права останньої на захист від конкретного адміністративного обвинувачення, що є неприпустимим.
Оскільки в межах даного судового провадження відбувається судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, то у суду відсутні правові підстави для перевірки обставин щодо порушення  ОСОБА_2 ПДР під час ДТП, яка мала місце 27 жовтня 2025 року.
Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в оскаржуваній постанові щодо винуватості ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, яким суддею першої інстанції надана належна правова оцінка, на правильність висновків судді не впливають та їх не спростовують.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя першої інстанції врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, наявні в матеріалах справи дані про особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують його відповідальність, та правомірно застосував щодо ОСОБА_1 вид стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн 00 коп., який передбачено санкцією ст.124 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, справедливим та відповідає меті адміністративного стягнення.
За таких обставин, постанова судді Деснянського районного суду міста Києва від 26 листопада 2025 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргуадвоката Шевчука Геннадія Михайловича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 26 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду С.М.Верланов