ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2026 Справа № 917/91/26 
м. Полтава
Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., розглянувши матеріали за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Дьоміна Анатолія Вікторовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до відповідача: Приватного підприємства «Українська сервісна бурова компанія-1» (адреса 36014, місто Полтава, вулиця Зигіна, будинок 29 офіс 313, ЄДРПОУ 36514677).
про стягнення заборгованості за договором оренди від 08.11.2023 №АОРС-1 в розмірі 665717 грн в тому числі інфляційних втрат та пені
Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до cт. 247 ГПК України.
Суть спору: Фізична особа-підприємець Дьомін Анатолій Вікторович звернулвся до суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства «Українська сервісна бурова компанія-1» 157673,27 грн заборгованості за договором оренди від 08.11.2023 №АОРС-1 в розмірі 665717 грн, з яких: 504 000, 00 грн основної заборгованості, 33 237, 98 грн, інфляційних втрат та 128 478, 79 грн подвійної облікової ставки НБУ.
Також, згідно з заявою про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, позивач очікує понести судові витрати у справі на оплату судового збору в розмірі 7988,60 грн та 30 000,00 грн на правову допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору оренди в частині оплати передбачених цим договором платежів у встановлений строк.
Процесуальні дії суду.
Згідно з ухвалою від 28.01.2026 позовна заява була залишена без руху відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України. Позивачеві надано строк для усунення недоліків позовної заяви не пізніше трьох днів з моменту вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
29.01.2026 суд отримав від позивача заяву про усунення недоліків.
Ухвалою від 03.02.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду, та для подання заперечень – до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.
Суд належним чином виконав обов`язок щодо повідомлення сторін про розгляд справи шляхом надіслання ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду засобами поштового зв`язку на юридичну адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; в електронній формі до Електронного кабінету позивача (отримана 03.02.2026 о 13:37) та представника відповідача (отримана 03.02.2026 о 13:40).
За ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
За змістом ч. 7 ст. 242 ГПК України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
Ухвала суду від 03.02.2026 про прийняття позовної заяви до розгляду, яка направлялась позивачу поштою, була повернута органом зв`язку як неотримана адресатом.
Відповідно до ч.7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Верховний Суд звертав увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19 та від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-6).
Отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Крім того, у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 № 906/587/17 зроблено висновок, що сам факт не отримання адресатом кореспонденції яка надсилалась на належну адресу та повернулась у зв`язку з нетриманням її адресатом не зумовлено об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.
Ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 03.02.2026 була оприлюднена в Державному реєстрі судових рішень.
На офіційному сайті Господарського суду Полтавської області суд 18.02.2026 розмістив відповідне оголошення про розгляд цієї справи.
Отже, сторони про розгляд справи повідомлені належним чином.
Відзив на позов чи будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Строк на подання відзиву закінчився.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У частині 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 ГПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.
Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини.
08 листопада 2023 року між фізичною особою-підприємцем Дьоміним Анатолієм Вікторовичем (орендодавець) та Приватним підприємством «Українська сервісна бурова компанія-1» (орендар) укладено договір оренди АОРС-1 (далі – Договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар бере в тимчасове користування транспортний засіб агрегат для освоєння і ремонту свердловин АОРС-80 на базі автомобіля КРАЗ-250, реєстраційний номер № НОМЕР_2 в комплекті згідно Специфікації № 1 даного Договору, в подальшому іменований «агрегат».
Орендодавець зобов`язується передати Агрегат Орендарю за актом приймання-передачі (п. 2.1. Договору).
Відповідно до п. 4.1. Договору, орендна плата за цим договором залежить від режимів використання агрегату та розраховується виходячи з періодів користування агрегатом в наступному порядку: -період не використання обладнання (простою, ремонту, невиконання КРС) – одна доба у розмірі 6000, 00 грн; період мобілізації чи демобілізації обладнання – одна операція у розмірі 25 000, 00 грн; період виконання робіт з КРС – одна доба у розмірі 15 000, 00 грн.
До 5-го числа, наступного за звітним мiсяцем, Орендар зобов`язаний надати Орендодавцю первинні документи або завiренi копiiї первинних документів про роботу Агрегата, на пiдставi яких Орендодавець нараховує орендну плату (п. 4.2. Договору). 
Оплата орендних платежiв проводиться Орендарем на підставі рахунку Орендодавця, що надсилається останнім Орендарю до 10-го числа наступного за звітним місяцем (п. 4.3. Договору).
Орендар після отримання рахунку на оплату перераховує орендну плату Орендодавцю на розрахунковий рахунок, який вказаний у Договорі, протягом 10-ти календарних днів з дати отримання рахунку (п. 4.4. Договору).
Пунктом 5.2. Договору передбачено, що Орендар зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.
Пунктом 9.2. Договору зазначено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим Договором.
Згідно з п. 9.2. Договору за несвоєчасну сплату орендної плати орендодавець має право нарахувати орендарю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.
На виконання умов Договору Орендодавець згідно з актом приймання-передачі в оренду від 15.11.2023 передав, а Орендар прийняв агрегат для освоєння і ремонту свердловин АОРС-80 на базі автомобіля КРАЗ-250, реєстраційний номер НОМЕР_2 в комплекті згідно з Специфікацією № 1 до цього Договору (а.с. 11, зворот). Згідно з актом приймання-передачі з оренди від 19.09.2025 Орендар передав, а Орендодавець прийняв з оренди агрегат для освоєння і ремонту свердловин АОРС-80 на базі автомобіля КРАЗ-250, реєстраційний номер НОМЕР_2 в комплекті згідно з Специфікацією № 1 до цього Договору (а.с. 12, зворот).
Періоди використання Агрегату відображено в підписаних сторонами актах надання в оренду, а саме:
-згідно з актом № 1 надання в оренду транспортних засобів від 31.01.2025 (а.с. 13) виконавцем було надано в оренду Агрегат в січні 2025 року на суму 209 000,00 грн;
-згідно з актом № 2 надання в оренду транспортних засобів від 31.12.2024 (а.с. 14) виконавцем було надано в оренду Агрегат в грудні 2024 року на суму 297 000, 00 грн;
-згідно з актом № 3 надання в оренду транспортних засобів від 28.02.2025 виконавцем було надано в оренду Агрегат у лютому 2025 року на суму 12 000, 00 грн (а.с. 15, зворот);
-згідно з актом № 10 надання в оренду транспортних засобів від 31.07.2025 виконавцем було надано в оренду Агрегат у липні 2025 року на суму 157 000, 00 грн (а.с. 16. зворот);
-згідно з актом № 12 надання в оренду транспортних засобів від 31.08.2025 виконавцем було надано в оренду Агрегат у серпні 2025 року на суму 302 000, 00 (а.с. 17, зворот);
-згідно з актом № 14 надання в оренду транспортних засобів від 19.09.2025 виконавцем було надано в оренду Агрегат у вересні 2025 року на суму 67 000, 00 грн (а.с. 18, зворот).
Спір у справі виник внаслідок невиконання відповідачем обов`язку щодо внесення орендних платежів у визначений договором строк, внаслідок чого позивач звернувся до суду з позовом про стягнення основної заборгованості.
Станом на момент звернення з позовом до суду становить 504 000, 00 грн.
Згідно з п. 4.4. Договору Орендар перераховує орендну плату Орендодавцю протягом 10-ти календарних днів з дати отримання рахунку.
За посиланням позивача у позовній заяви, ним було оформлено та виставлено рахунки (а.с. 14,зворот-18) на загальну суму 944000,00 грн, проте докази отримання рахунків відповідачем в матеріалах справи відсутні.
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.02.2020 № 915/400/18, колегія суддів звернула увагу, що за своєю правовою природою рахунок на оплату не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє Відповідача від обов`язку сплати платежів. 
Одночасно судом береться до уваги та обставина, що інформація в рахунку від 10.12.2021 щодо платіжних реквізитів є ідентична тій, що міститься в Договорі оренди, актах надання в оренду транспортних засобів. 
Посилання на відповідні рахунки міститься в платіжних інструкціях про сплату орендних платежів, що свідчить про фактичне отримання виставлених позивачем рахунків.
Докази протилежного матеріали справи не містять.
Таким чином суд прийшов до висновку, що відповідач був обізнаний про платіжні реквізити, розмір та терміни оплати, що також підтверджується частковою сплатою оренди відповідачем на зазначені в рахунку реквізити.
Позивач вказує, що всупереч розділу 4 вказаного Договору, оплати за надані послуги з оренди здійснювались частково, а саме:
-за рахунком № 31/12/-1 від 31.12.2024 на суму 210 000, 00 грн., залишок заборгованості 87 000, 00 грн;
-за рахунком № 31/01/-1 від 31.01.2025 на суму 190 000, 00 грн., залишок заборгованості 19 000, 00 грн;
-за рахунком № 28/02/-1 від 28.02.2025 оплата не проводилась, залишок заборгованості 12 000, 00 грн;
-за рахунком № 31/07/-1 від 31.07.2025 на суму 100 000, 00 грн., залишок заборгованості 17 000, 00 грн;
-за рахунком № 31/08/1 від 31.08.2025 оплата не проводилась, залишок заборгованості 302 000, 00 грн;
-за рахунком № 19/09/-1 від 19.09.2025 оплата не проводилась, залишок заборгованості 67 000, 00 грн.;
Внесення Орендарем орендної плати за Договором в зазначеному розмірі підтверджується відповідними платіжними інструкціями, залученими до матеріалів справи (а.с. 22-28).
Позивач направляв відповідачу претензію від 10.11.2025 року про сплату боргу за Договором оренди, що підтверджується описом вкладення в цінний лист та накладною відділення «Укрпошти» (а.с. 21), яка залишена зі сторони відповідача без відповіді та задоволення.
Інфляційне збільшення суми боргу за розрахунком позивача становить 33 237, 98 грн інфляційних втрат та 128 478, 79 грн подвійної облікової ставки НБУ.
При розгляді спору по суті суд бере до уваги наступні обставини.
За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами договір є договором оренди, який підпадає під правове регулювання глави 58 Цивільного кодексу України.
Згідно із ч. 1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Ключове зобов`язання орендодавця згідно зі ст. 759 ЦК України - передача наймачеві майна у володіння та користування за плату на певний строк.
Згідно з п. 1 ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.
Додані до позовної заяви Акти прийому-передачі об`єкта оренди підписані орендарем та орендодавцем, а також скріплені печатками юридичних осіб без будь-яких зауважень та заперечень.
Факт отримання майна в оренду, його характеристики та подальше користування сторонами не заперечувались.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що орендодавцем було належним чином виконано свій обов`язок з передачі згідно з Договором в оренду майна, а відповідачем прийнято вказане майно у строкове платне користування без будь - яких зауважень.
Укладення між сторонами Договору оренди було спрямоване на отримання відповідачем права на користування агрегат для освоєння і ремонту свердловин АОРС-80 на базі автомобіля КРАЗ-250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що, в свою чергу, породжує обов`язок відповідача сплачувати плату за користування орендованим нерухомим майном.
За змістом ст.762 Цивільного кодексу України передбачено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Порядок сплати оренди сторони визначили у розділі 4 Договору.
Як встановлено судом, відповідно до п.п. 4.1.-4.4. розділу 4 «Орендна плата» Орендна плата по цьому договору залежить від режимів використання агрегату та розраховується виходячи з періодів користування агрегатом в наступному порядку: -період не використання обладнання (простою, ремонту, невиконання КРС) – одна доба у розмірі 6000, 00 грн; -період мобілізації чи демобілізації обладнання – одна операція у розмірі 25 000, 00 грн; -період виконання робіт з КРС – одна доба у розмірі 15 000, 00 грн.
До 5-го числа, наступного за звiтним мiсяцем, Орендар зобов`язаний надати Орендодавцю первиннi документи або завiренi копiiї первинних документiв про роботу Агрегата, на пiдставi яких Орендодавець нараховує орендну плату. Оплата орендних платежiв проводиться Орендарем на пiдставi рахунку Орендодавця, що надсилається останнім Орендарю до 10-го числа наступного за звiтнiм місяцем Орендар пiсля отримання рахунку на оплату перераховує орендну плату Орендодавцю на розрахунковий рахунок, який вказаний у Договорi, протягом 10-ти календарних днiв з дати отримання рахунку.
Отже, строк оплати орендних платежів є таким, що настав.
Як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов укладеного між сторонами договору, відповідачем не було сплачено у визначені Договором строки орендну плату, внаслідок чого у відповідача виникла відповідна заборгованість.
Відтак позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 504 000,00 грн заборгованості зі сплати орендної плати за період з 21.12.2024 по 19.09.2025 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Приписами статті 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Інфляційні витрати є невід`ємною частиною боргу, вимоги про сплату яких кредитор вправі заявити з моменту виникнення права на позов про повернення боргу.
Оскільки договором встановлені чіткі строки виконання зобов`язань щодо оплати оренди, не виконавши ці зобов`язання у встановлений строк, орендар вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання.
У зв`язку з не несплатою відповідачем за Договором орендних платежів, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати пеню згідно з п. 9.2. Договору на основну суму боргу зі сплати оренди.
Інфляційне збільшення суми боргу за розрахунком позивача становить 33237,98 грн та пеня - 128 478,79 грн за загальний період з січня 2025 по грудень 2025 (розрахунок здійснено з врахуванням часткових сплат відповідачем та за відповідними датами сплати згідно з платіжних інструкцій та з урахуванням строків оплати згідно з п. 4.1.-4.4. Договору).
Перевіривши наданий позивачем розрахунок заявлених до стягнення сум інфляційних та пені, суд встановив, що він є арифметично та методологічно правильним.
Наведений позивачем розрахунок, правильність якого перевірено судом, не спростований відповідачем будь-якими доказами.
Отже, позовні вимоги про стягнення 128478,79 грн пені та 33237,98 грн інфляційних є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Перевірка правильності розрахунку позивачем штрафних санкцій проводилася за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи «Ліга 360».
Відповідно до приписів ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Водночас, згідно з ч. 4 ст. 13 названого Кодексу, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Передбачивши право учасникам спору на подання своїх доводів та підтверджуючих певні обставини доказів, законодавець встановлює й процесуальні обов`язки таких учасників шляхом визначення певного процесуального порядку реалізації відповідних прав, у разі недотримання яких без поважних причин настають відповідні негативні наслідки для такого учасника у вигляді неприйняття судом його аргументів, оскільки неподання відповідних доказів найчастіше пояснюється неналежною підготовкою сторони до розгляду справи.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням всіх вказаних обставин у їх сукупності, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позовних вимог повністю, судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача в сумі 7988,60 грн витрат по сплаті судового збору з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 в зв`язку з поданням позовної заяви в електронному вигляді через систему «Електронний суд».
Керуючись ст. 74, 129, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Приватного підприємства «Українська сервісна бурова компанія-1» (адреса 36014, місто Полтава, вулиця Зигіна, будинок 29 офіс 313, ЄДРПОУ 36514677) на користь Фізичної особи-підприємця Дьоміна Анатолія Вікторовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ): 504 000,00 грн основного боргу; 33237,98 грн інфляційних втрат; 128478,79 грн пені; 7988,60 судового збору.
3. Видати наказ з набранням рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.І. Пушко