Справа № 559/2555/25 
Провадження № 2/559/121/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне
15 квітня 2026 року         місто Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., з участю секретаря судового засідання Джигирей В.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції сторін.
Позов мотивовано тим, що 20.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Договір №5586774 у порядку, визначеному ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно умов договору сума кредиту складає 10 000 грн., кошти надаються у безготівковій формі шляхом перерахування на карту позичальника. Строк кредитування 15 днів. 25.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу №25-07/24 згідно з умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» права грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі і кредитним договором щодо відповідача. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і становить 17 404,25 грн., з яких: 8730 грн. - тіло кредиту, 6774,25 грн. - нараховані відсотки, та 1900 грн. - комісія, яку й просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. 
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористався. 
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 
Ухвалою суду 01.07.2025 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 15.07.2025 відкрито провадження та ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 01.12.2025 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 
Представник позивача просить розгляд справи проводити без його участі, про що вказав у своїй позовній заяві. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «За вказаною адресою адресат відсутній». У відповідності до ст.128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Крім того, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 
Судом встановлено, що 20.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №5586774 відповідно до умов якого Товариство зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 10 000 грн. строком на 15 днів, термін повернення кредиту 04.02.2022. Згідно п. 1.5.2 - 1.6 Договору, проценти за користування кредитом 3750 грн., які нараховуються за ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом, стандартна процентна ставка становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту 1900 грн., яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово. Також Договором передбачена пролонгація кредитування (а.с.19-23).
Відповідно графіку платежів за Договором про споживчий кредит №5586774 від 20.01.2022, відповідач повинен був здійснити повне погашення кредиту 04.02.2022 в сумі 15650 грн., яка включає в себе суму виданого кредиту 10 000 грн., проценти за користування кредитом в сумі 3750 грн. та комісію за надання кредиту в сумі 1900 грн. (а.с.37).
Підтвердженням добровільного укладення ОСОБА_1 кредитного договору є Анкета-заява позичальника, в якій зазначені особисті дані відповідача та погоджені умови кредитування за Договором №5586774 (а.с.40).
Відповідно до Довідки про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з яким укладено договір №5586774 від 20.01.2022 ідентифікований ТОВ Мілоан». Акцепт договору позичальником, здійснений за допомогою аналога електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора, представленого у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, а саме: 20.01.2022 отримав одноразовий ідентифікатор: F87019. Номер телефону на який було відправлено ідентифікатор НОМЕР_2 (а.с.46).
Укладаючи вищевказаний Договір відповідач та ТОВ «МІЛОАН» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачка підписала договори шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
В матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.39).
ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за Договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_3 , реквізити якої надані споживачем, що підтверджується електронною квитанцією LigPay (а.с.47).
Згідно Відомості про щоденні нарахування та погашення за Договором про споживчий кредит №5586774 , наданого первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН», відповідач ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в розмірі 10 000 грн., за період з 20.01.2022 по 04.03.20221 ОСОБА_1 здійснив сплату процентів по кредиту в загальному розмірі 3940 грн., оплату комісії за управління та обслуговування кредиту у розмірі 1270 грн. та погашення тіла кредиту в розмірі 1270 грн., а ТОВ «Мілоан» проводив щоденне нарахування процентів за користування кредитними коштами згідно умов Договору (а.с.7).
Також, судом встановлено, що 25.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу №25-07/2024 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «Факторинг Партнерс» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.9-11).
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 26.07.2024, підтверджує факт переходу від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.15).
На виконання умов договору факторингу ТОВ «Факторинг Партнерс» сплатило ТОВ «Мілоан» грошові кошти у розмірі 2 574 925 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №448090004 від 26.07.2024 (а.с.14).
Відповідно до Реєстру боржників та Витягу з реєстру боржників від 25.07.2024 до Договору факторингу, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №5586774 в сумі 17404,25 грн., з яких 8730 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 6774,25 грн. - сума прострочених платежів по процентах та 1900 грн. - комісія (а.с.16-18, 24).
Згідно наданого ТОВ «Факторинг Партнерс» розрахунку заборгованості за Договором №7838939 станом на 08.07.2025 заборгованість відповідачки становить 87 966 грн., з яких 26 595 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 47 871 грн. - сума прострочених платежів по процентах та 13500 - штраф. Зазначені суми відображені також у розрахунку заборгованості, наданому ТОВ «Факторинг Партнерс» (а.с.8).
IV. Норми права, які застосував суд.
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
У відповідності дост.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу.
Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.
Разом з тим, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (Постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц).
Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20).
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. 
V. Мотивована оцінка і висновки суду.
Суд робить висновок, що 20.01.2022 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору №5586744 про надання споживчого кредиту. ОСОБА_1 , будучи вільним в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодився, підписавши електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір укладено в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст.12 вказаного Закону. ОСОБА_1 отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Кошти було надано у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_3 , що також підтверджується матеріалами справи. ТОВ «Факторинг Партнерс» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до ОСОБА_1 і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку, тому суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача за основним тілом кредиту та комісії за надання кредиту, яка була обумовлена сторонами під час укладення Договору. Доказів повної сплати заборгованості за тілом кредиту та комісією суду не надано. 
Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками, суд зазначає наступне. Згідно наданого первісним кредитором розрахунку вбачається, що нарахування відсотків здійснювалося за період з 20.01.2022 по 04.03.2022. Разом з тим, як зазначалося, умовами договору передбачено, що кредит надається строком на 15 днів. Про надання кредиту на 15 днів вказувалося й в анкеті-заяві на кредит, яка була підписана відповідачем. Відповідно до тієї ж анкети, графіку платежів, процентна ставка становить 2,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитним коштами. Тому, на думку суду, при стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, в т.ч. графіком платежів та анкетою-заявою, а не завуальованими, неоднозначними, умовами, які дозволили кредитодавцю нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом поза чітко вказаного строку кредитування. З урахуванням наведеного суд вважає, що розмір нарахованих відсотків повинен становити 3750 грн., за 15 днів, що відповідає строку дії кредитного договору. Разом з тим, судом встановлено, що на виконання умов Договору відповідачем було сплачену 3940 грн. в погашення нарахованих відсотків. Відтак, відповідачем заборгованість за відсотками повністю погашена тому вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитом задоволенню не підлягають. 
У підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то і розмір судових витрат в цій справі зі сплати судового збору та на правову допомогу суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно згідно ст. 131, 141 ЦПК України. Судом встановлено, що понесені ТзОВ «Факторинг Партнерс» витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правничої допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024; Заявкою про надання юридичної допомоги №739 від 01.05.2025, Витягом з Акту №11 про надання юридичної допомоги від 30.05.2025 (а.с.31-36, 38). Позовні вимоги задоволено судом на 61%, тому з відповідача підлягає стягненню пропорційні сума судового збору в розмірі 1477,66 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 5490 грн.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 133, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, 525, 526, 625, 626,629, 63, 633, 1054 ЦК України, ЗУ "Про електронну комерцію", суд - 
УХВАЛИВ:
позов задовольнити частково: стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором №5586774 від 20.01.2022 у розмірі 10 630 (десять тисяч шістсот тридцять) гривень 00 копійок, з яких: 8730 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 1900 грн. - заборгованість за комісією.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1477,66 грн. та 5490 грн. витрат на правову допомогу, а разом 6 967 (шість тисяч дев`ятсот шістдесят сім) гривень 66 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його підписання. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс", код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: вул. Гедройця Єжи, 6 офіс 521, м. Київ, електронна адреса officce@factoring.in.ua.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 

Суддя          О.Ю. Жуковська