ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 р.	Справа № 549/529/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чорнухинського районного суду Полтавської області від 12.01.2026, головуючий суддя І інстанції: Василюк Т.М., вул. Комсомольська, 12, смт. Чорнухи, Чорнухинський, Полтавська, 37100, повний текст складено 15.01.26 року по справі №549/529/25
за позовом ОСОБА_1 
до Головне управління Національної поліції в Полтавській області 
третя особа Інспектор СПД №2 Науменко Сергій Сергійович 
про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Чорнухинського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до ГУНП України в Полтавській області, третя особа: інспектор СПД №2 Науменко Сергій Сергійович, в якому просив поновити строк звернення до адміністративного суду, постанову інспектора сектору поліцейської діяльності № 2 (смт Чорнухи) відділення поліції № 1 (м. Пирятин) Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ст. лейтенанта поліції Науменко С.С. серії ЄНА № 6093822 від 06.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 510 грн. – скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 12.01.2025 позовну заяву залишено без розгляду.
Позивач, не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Чорнухинського районного суду Полтавської області від 12.01.2025 і направити справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що суд в оскаржуваній ухвалі не вказав та фактично не з`ясував дату отримання ним оскаржуваної до суду постанови від 06.11.2025, хоча в матеріалах позовної заяви з урахуванням доданих до неї документів вказувалось, що 18.11.2025 року позивач отримав копію спірної постанови на його письмовий запит, тобто протягом 10 днів із дати отримання копії оскаржуваної постанови, звернувся з позовом до суду.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 308 КАС України та керуючись ст. 229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 11.12.2025 визнано поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду із адміністративним позовом, поновив строк для звернення до суду з позовом про оскарження постанови, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.
22 грудня 2025 року третя особа - інспектор СПД №2 ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Науменко С.С. звернувся до суду з клопотанням, яке обґрунтував тим, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №06093822 від 06 листопада 2025 року підлягала оскарженню потягом 10 днів з дня її винесення. Оскільки, з відеозапису з бодікамери старшого лейтенанта поліції Науменка С.С. вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від отримання оскаржуваної постанови на місці її винесення. Тому, інспектор СПД №2 ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області Науменко С.С. просив позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції зазначив, що сам факт відмови позивача від підпису постанови та отримання її копії свідчить про те, що позивач був обізнаний про наявність відповідної постанови ще в день її винесення з посиланням на висновок Верховного Суду викладений в ухвалі від 30 серпня 2022 року у справі №739/304/22.
Позивач був обізнаний про винесення відносно нього оскаржуваної постанови в день її винесення, тобто 06 листопада 2025 року та мав можливість скористатись правом на її оскарження у строки, передбачені ч.2 ст.286 КАС України.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною третьою статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частинами першою та другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (частина третя статті 123 КАС України).
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (частина четверта статті 123 КАС України).
Пунктом 8 частиною першою статті 240 КАС України встановлено, що суд ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.
Частиною другою статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, – протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Згідно із статтею 289 КУпАП скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), – протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Частиною другою статті 291 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.
Колегія суддів зазначає, що правова позиція щодо відліку десятиденного строку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, за умови відмови від її отримання, викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі №686/28291/19, та послідовно підтримана у постанові Верховного Суду від 16.11.2023 у справі № 290/606/23.
Так, відповідно до висновку, викладеного у цих постановах, який зробленого на основі аналізу норм статті 289 КУпАП і частини другої статті 291 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, може бути оскаржена протягом десяти днів після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
Аналогічна норма закріплена у частині другій статті 286 КАС України, відповідно до якої позовну заяву щодо оскарження рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Отже, під час вирішення питання про пропуск строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, підлягає з`ясуванню дата отримання цієї постанови.
З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами у справі, що позивач оскаржувану постанову інспектора сектору поліцейської діяльності № 2 (смт Чорнухи) відділення поліції № 1 (м. Пирятин) Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ст. лейтенанта поліції Науменка С.С. серії ЄНА № 6093822 від 06.11.2025 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 510 грн. в день її прийняття фактично не отримував, оскільки від отримання відмовився.
В матеріалах справи відстуні відомості про те, що копія цієї постанови направлялася на адресу позивача засобами поштового зв`язку.
Матеріалами справи підтверджується, що копію цієї постанови отримано позивачем 19.11.2025 на його письмовий запит від 18.11.2025 (а.с. 12). Водночас до суду з позовом позивач звернувся за допомогою системи «Електронний суд» 25.11.2025, тобто з дотриманням десятиденного строку звернення до суду.
Отже, колегія суддів вважає, що позивачем строк звернення до суду не пропущено, оскільки позов подано в межах десяти днів з дати вручення копії оскаржуваної постанови.
Такий правовий підхід також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 31.01.2020 в справі №755/7433/19, від 25.02.2021 у справі №953/2781/20.
Колегія суддів відхиляє висновки суду першої інстанції з посиланням на ухвалу Верховного Суду від 30.08.2022 у справі №739/304/22 відповідно до яких сам факт відмови позивача від підпису постанови та отримання її копії свідчить про те, що позивач був обізнаний про наявність відповідної постанови ще в день її винесення, оскільки в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховуються висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Також, колегія суддів звертає увагу і на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам норм процесуального права, оскільки положення ст. 286 КАС України, яка у розглядуваному випадку є спеціальною, строк звернення до адміністративного суду обчислюється саме із дати отримання постанови.
Більше того, не відповідають фактичним обставинам справи і висновки суду першої інстанції, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була доведена до відома позивача в момент її винесення, оскільки відповідно до ст. 285 КУпАП та п. 14 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженого Наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Отже, зміст вказаних положень дає підстави для висновків, що якщо постанова про притягнення до адміністративної відповідальності виноситься в присутності особи, яка притягується до відповідальності, то зміст цієї постанови одразу після її винесення оголошується особі, якої ця постанова стосується, а копія протягом 3-ох днів вручається або висилається поштою.
Як зазначено в спірній ухвалі суду першої інстанції, що, зокрема, з дослідженого у судовому засідання відеозапису з бодікамери інспектора патрульної поліції вбачається, що 06 листопада 2025 року в присутності позивача була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №06093822 від 06 листопада 2025 року, з переглянутого відеозапису встановлено, що позивач самостійно зачитує в голос текст цієї постанови.
В той же час, колегія суддів наголошує, що з переглянутого відеозапису з бодікамери інспектора патрульної поліції вбачається, що зміст оскаржуваної постанови не оголошувався позивачу, відповідно до вимог ст. 285 КУпАП та п. 14 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженого Наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376. Більше того, працівник поліції не роз`яснював позивачу порядок і строки оскарження, чітко не запропонував отримати саме копію постанови про адміністративне правопорушення, а тільки пропонував поставити підписи, не уточняючи, про які підписи йде мова.
Отже, оскільки оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення не була оголошена на місці її складення, позивач, виходячи з положень ст. 285 КУпАП, мав право на легітимні очікування, що рішення, які були прийняті поліцейськими, надійдуть йому поштою.
З урахуванням викладеного, колегія суддів уважає помилковими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду через пропуск строку звернення до суду.
На підставі наведеного колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не вжив усіх, визначених законом, заходів та не встановив усі фактичні обставини, що мають значення для правильного прийняття процесуального рішення у цій справі на стадії відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим дійшов передчасних висновків про залишення позову без розгляду через пропущення останнім строку звернення до суду.
Відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування ухвали Чорнухинського районного суду Полтавської області від 12.01.2025 з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 286, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Чорнухинського районного суду Полтавської області від 12.01.2026 по справі №549/529/25 скасувати.
Справу №549/529/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, третя особа: інспектор СПД №2 Науменко Сергій Сергійович про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	О.В. Присяжнюк   Л.В. Любчич