ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/293/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Мужичук Ю.Ю. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 

за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю  "Науково-виробнича компанія" Експерт"  	
до 	Фізичної особи-підприємця Сергієнко Тетяни Ігорівни  	
про 	стягнення коштів	
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Експерт" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Сергієнко Тетяни Ігорівни про стягнення 71 400,00 грн.
Позов обґрунтовано тим, що між сторонами було укладено договір у спрощеній формі шляхом виставлення відповідачем рахунку-фактури та здійснення позивачем часткової попередньої оплати товару на суму 71 400,00 грн. Позивач зазначає, що ним належним чином виконано обов`язок з оплати товару, тоді як відповідач у встановлений домовленістю сторін строк товар не поставив. Позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення суми попередньої оплати, повідомивши про втрату інтересу до виконання договору. Однак грошові кошти 71 400,00 грн. відповідачем повернуті так і не були.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.02.2026 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали суду на усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками за належною адресою.
04.02.2026 на виконання вимог ухвали суду, позивач усунув недоліки, які слугували підставою для залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи №922/293/26 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
10.02.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ 3261), у якому останній заперечує проти задоволення позову. Зазначає, що на підставі рахунку-фактури № СТ1454 від 20.11.2025 між сторонами укладено договір поставки у спрощений спосіб шляхом виставлення рахунку та його часткової оплати позивачем. При цьому відповідач не заперечує факт отримання попередньої оплати в сумі 71 400,00 грн, однак вказує, що замовлена продукція була виготовлена у повному обсязі та 26.12.2025 передана поштовому оператору для доставки позивачу, що підтверджується товарно-транспортними накладними ТТН № 59001538374223, ТТН № 59001538374386, ТТН № 59001538373587.Відповідач наголошує, що строк поставки товару сторонами письмово не погоджувався, а рахунок-фактура не містить умов щодо конкретного строку виконання зобов`язання. За таких обставин, на думку відповідача, відсутні підстави вважати його таким, що прострочив виконання зобов`язання. Відповідач стверджує, що позивач безпідставно відмовився від отримання виготовленої продукції, яка була надіслана поштовим відправленням та повернулася у зв`язку із закінченням строку зберігання, що, на переконання відповідача, свідчить про прострочення з боку покупця. Також відповідач зазначає, що підстави для розірвання договору відсутні, оскільки істотного порушення з його боку не допущено, а тому внесена позивачем попередня оплата поверненню не підлягає.
13.02.2026 позивач надав до суду відповідь на відзив (вх.№3634), в якому зазначає, що строк поставки товару був погоджений сторонами під час листування, копії якого долучені до матеріалів справи, та становив 10–12 днів з моменту внесення 70 % попередньої оплати. У зв`язку з ненаданням товару у визначений строк позивач 12.12.2025 направив відповідачу вимогу про виконання зобов`язання або повернення сплачених коштів у порядку статті 530 Цивільного кодексу України. Оскільки товар не був переданий до спливу семиденного строку з моменту отримання вимоги, позивач вважає, що відповідач допустив прострочення виконання зобов`язання. Щодо доводів відповідача про передачу товару поштовому оператору 26.12.2025, позивач зазначає, що така передача відбулася після спливу строку виконання зобов`язання, визначеного як домовленістю сторін, так і вимогами статті 530 ЦК України, а тому не може свідчити про належне та своєчасне виконання відповідачем договірних обов`язків. Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що товар за товарно-транспортними накладними було направлено з умовою післяплати через перевізника, що, на його переконання, не відповідає погодженому сторонами порядку розрахунків, оскільки оплата за рахунком-фактурою мала здійснюватися на банківські реквізити відповідача. Позивач також вказує на відсутність належних доказів того, що відправлений вантаж відповідає умовам рахунку-фактури № СТ1454, а також наголошує, що спосіб направлення товару з післяплатою змінює погоджені умови виконання зобов`язання.
16.02.2026 відповідач надав заперечення на відповідь на відзив (вх.№3735) в яких додатково наголошує на тому, що належним чином виконав свої зобов`язання за укладеним у спрощений спосіб договором поставки, виготовивши та направивши товар позивачу поштовим відправленням, що підтверджується товарно-транспортними накладними та додатковими доказами, поданими разом із запереченнями. Відповідач наголошує, що сторонами не було погоджено у письмовій формі конкретного строку поставки товару, а рахунок-фактура не містить умов щодо визначеного строку виконання зобов`язання. При цьому доводи позивача про узгодження строків поставки шляхом переписки відповідач вважає неналежними та недопустимими доказами, які не підтверджують досягнення сторонами згоди щодо строків виконання договору у належній формі. 
Відповідач просить суд визнати поважними причини неподання разом з відзивом на позовну заяву доданих до даних заперечень доказів, посилаючись на положення статті 80 Господарського процесуального кодексу України, та встановити додатковий строк для їх подання з подальшим приєднанням до матеріалів справи.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.03.2026 задоволено клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи доказів доданих до заперечення на відповідь на відзив (вх.№3735 від 16.02.2026); поновлено відповідачу строк на подання доказів та долучено їх до матеріалів справи. 
У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та докази, суд встановив таке.
Судом встановлено, що у листопаді 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія" Експерт " (надалі – Позивач, Платник) та ФОП Сергієнко Тетяною Ігорівною (Відповідач, Продавець) було досягнуто домовленості щодо виготовлення та поставки товару — Квартальний настінний календар, 3 пружини, 1 рекламне поле, палітурний картон, глянцеве ламінування 1+0, календарна сітка папір 150г. Загальна вартість замовлення склала – 102 000,00 грн.
20.11.2025 року Відповідачем було виставлено Позивачу рахунок-фактуру № СТ1454 на загальну суму 102 000,00 грн. У зазначеному рахунку визначено номенклатуру товару (параметри паперу, ламінування, кількість пружин) та погоджено умову про здійснення 70% передоплати в розмірі 71 400,00 грн.
20.11.2025 року Позивач здійснив перерахування Відповідачу грошових коштів у сумі 71 400,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 7785. У призначенні платежу зазначено: «Передоплата 70% за календарі згідно рахунку-фактури №СТ1454 від 20.11.2025 р.». 
Таким чином, між сторонами у справі було укладено у спрощений спосіб договір купівлі-продажу.
Як зазначає позивач у позові сторонами в письмовій переписці були узгоджені строки виготовлення та передачі 200 одиниць календарної продукції з логотипом Позивача - від 10 до 12 календарних днів з моменту здійснення Позивачем попередньої оплати у розмірі 70% від загальної вартості замовлення. Таким чином, строк поставки становив з 30.11.2025 р. по 02.12 2025 р.
Враховуючи, що відповідач не поставив позивачу оплачений товар, позивач направив 12.12.2025 на електронну адресу відповідача лист-вимогу № 12-12/2025 про повернення суми попередньої оплати у розмірі 71 400,00 грн. у зв`язку з невиконанням замовлення та втратою інтересу. 
Також, 12.12.2025 року Позивачем на адресу Відповідача було направлено Вимогу № 83-12/2025 про виконання зобов`язання. У зазначеному зазначеному листі наголошено, що оскільки безпосередньо у рахунку-фактурі № СТ1454 від 20.11.2025 року строк поставки не був зафіксований у письмовій формі, Позивач, керуючись статтею 530 Цивільного кодексу України, вимагає негайного виконання зобов`язання з виготовлення та поставки 200 одиниць квартальних календарів.
Разом з тим, відповідач, оплачений товар так і не поставив, грошові кошти, сплачені за непоставлений товар позивачу не повернув, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом про стягнення з відповідача 71 400 грн., які були сплачені ним в якості оплати за товар, який позивач не отримав від відповідача.
У свою чергу, Відповідач, заперечуючи проти позову, вказує на належне виконання ним зобов`язань щодо виготовлення та відвантаження товару, зазначаючи при цьому, що конкретний строк поставки товару сторонами письмово не погоджувався. Відповідач зазначає, що товар у повному обсязі був направлений на адресу Позивача, про що свідчать відповідні ТТН № 59001538374223; ТТН № 59001538374386; ТТН № 59001538373587 від 26.12.2025, проте не був отриманий останнім із причин, що не залежать від Відповідача. Відповідач наголошує, що направлення товару у точку видачі перевізника свідчить про належне виконання ним обов`язку з поставки товару, а ухилення Позивача від його отримання не може бути підставою для повернення попередньої оплати.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до положень ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Положеннями ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Оскільки у зобов`язанні, що виникло між сторонами, строк його виконання не встановлений, Суд керується положеннями ч. 2 ст. 530 ЦК України, згідно з якими, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Судом встановлено, що Позивач, керуючись положеннями 530 Цивільного кодексу України, 12.12.2025 року направив на адресу Відповідача лист № 83-12/2025 про негайне виконання зобов`язання з поставки товару у кількості 200 одиниць. Лист направлений з ЕЦП на електронну адресу Відповідача та був отриманий Відповідачем у цей день - 12.12.2025.
Враховуючи, що Вимога була отримана Відповідачем 12.12.2025 року граничним строком для поставки товару, з урахуванням приписів ст.530 ЦК України, було 19.12.2025 року.
Суд зазначає, що станом на 19.12.2025 зобов`язання Відповідачем виконано не було. Поставка товару перевізнику, на яку посилається Відповідач, за ТТН № 59001538374223; ТТН № 59001538374386; ТТН № 59001538373587 від 26.12.2025 відбулася лише 26.12.2025, тобто поза межами встановленого законом семиденного строку для виконання зобов`язання. Відтак, в силу приписів ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, у Позивача виникло право вимагати повернення суми попередньої оплати. 
Отже, суд приходить до висновку, що Відповідач всупереч згаданих приписів закону, своїх зобов`язань щодо передачі оплаченого товару Позивачу не виконав, суму попередньої оплати у розмірі 71 400,00 грн. за товар не повернув, в зв`язку з чим за Відповідачем на час розгляду справи рахується невиконане зобов`язання щодо повернення Позивачу попередньої оплати в розмірі 71 400,00 грн. Доказів сплати Позивачу вказаної суми грошових коштів Відповідач суду не надав.
Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Таким чином, суд вважає, що Позивачем правомірно заявлено позов про стягнення з Відповідача 71 400,00 грн.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача 71 400,00 грн. є доведеними, обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.
Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.
Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, 165, 178, 232-233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сергієнко Тетяни Ігорівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ЕКСПЕРТ» (вул. Гарматна, буд. 20, оф. 42, м. Київ, 03067; ЄДРПОУ 38513696) 71 400,00 грн та витрати по сплаті судового збору 2 662,40 грн.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя		Ю.Ю. Мужичук