СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року м. Харків Справа №917/1922/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,
за участю представників:
від позивача – Галченко-Столяр М.В.,
від відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремтрастбудсервіс» (вх.№185П від 02.02.2026) на рішення Господарського суду Полтавської області від 12.01.2026 у справі №917/1922/25 (м. Полтава, суддя Мацко О.С., повне рішення складено 12.01.2026),
за позовом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, м.Кременчук, Полтавська обл.,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремтрастбудсервіс», Полтавська обл., м.Кременчук,
про стягнення 617 188,86 грн, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2025 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремтрансбудсервіс» про стягнення 617 188,86 грн, з яких 136 181,87 грн – 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання щодо повернення безпідставно збережених коштів, 481 006,99 грн – втрати від інфляції.
Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Господарського суду Полтавської області від 05.12.2024 р. у справі № 917/1548/24, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2025, було стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Кремтрастбудсервіс на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 1 376 145,64 грн коштів пайової участі. Посилаючись на те, що відповідач на даний час не сплатив на користь позивача вказані кошти, останній звернувся до суду з даною позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремтрастбудсервіс» 617 188,86 грн, з яких 136 181,87 грн – 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання щодо повернення безпідставно збережених коштів, 481 006,99 грн – втрати від інфляції.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 12.01.2026 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремтрастбудсервіс» на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 136 181,87 грн – 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання щодо повернення безпідставно збережених коштів, 481 006,99 грн – втрати від інфляції; 7 406,27 грн судового збору.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Кремтрастбудсервіс» з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 12 січня 2026 року та прийняти постанову, якою відповідний позов залишити без розгляду; віднести на позивача судові витрати в цій справі.
В обґрунтування апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Кремтрастбудсервіс» зазначає про те, що:
- особа, яка представляє юридичну особу у суді за довіреністю і виконує процесуальні дії на підставі повноважень, наданих їй довіреністю, виступає від імені цієї особи — довірителя, а не в порядку самопредставництва. З огляду на викладене представник, звертаючись до суду від імені міської ради на підставі виданої ним довіреності, не діє у такому разі як законний представник в порядку самопредставництва. До матеріалів позовної заяви додана довіреність №53 від 25 вересня 2025 року від Кременчуцького міського голови на Галченко - Столяр Марину Вячеславівну. Отже, остання здійснює представництво Кременчуцької міської ради, а не самопредставництво. До матеріалів справи не додані докази того, що Галченко - Столяр Марина Вячеславівна уповноважена діяти без довіреності. У витягу з ЄДРПОУ такою особою визначений Малецький Віталій Олексійович одноосібно. Отже, позовна заява підписана особою, яка не подала документи, необхідні для встановлення її права на підписання позову, тобто, особою, яка не мала права підписувати позов. Крім того, додані до позову розпорядження №221-К від 03 червня 2024 року та інші документи стосуються іншої особи, ніж та, що підписала позов, а саме Галченко Марини Вячеславівни, а позов підписала Галченко-Столяр Марина Вячеславівна. Залишивши без уваги відзив, суд все одно не був позбавлений обов`язку перевірити, чи уповноважана особа підписала позовну заяву, оскільки такий обов`язок суд має незалежно від того, чи звернула його увагу сторона справи на цю обставину, чи ні. Проте рішення суду не містить ніяких оцінок щодо повноваження особи, яка підписала позов, на таку дію;
- справу розглянуто неповноважним складом суду. На переконання апелянта суд, який вирішував цю справу, не був ні безстороннім, ні справедливим. З питання відмови в поновленні строку на подання відзиву суд мав винести ухвалу, викласти її в письмовій (електронній) формі, направити сторонам з метою забезпечення відповідачу права на її оскарження. Жодної з цих дій суд не вчинив, внаслідок чого позбавив відповідача права на подання відзиву на позов, а також права на апеляційне оскарження свого рішення про відмову в поновленні цього строку. При цьому право на апеляційне оскарження входить до складу основних засад господарського судочинства, а також гарантоване ст.129 Конституції України. Про те, що суд відмовив відповідачу в поновленні строку дізнались з описової частини судового рішення. Проте, ст. 238 ГПК України не передбачено вирішення в описовій частині судового рішення тих питань, які мають вирішуватись шляхом постановлення ухвали. В цій частині лише зазначаються клопотання, які заявлені сторонами, але не вирішуються такі клопотання;
- суд в рішенні послався на те, що 30 грудня 2025 року позивач подав до суду письмове пояснення. При цьому рішення суду не містить будь-якої оцінки правомірності подання такого пояснення (чи надав суд дозвіл на подання такого пояснення як це передбачено ст. 161 ч.5 ГПК України), чи взяв він до уваги це пояснення та яким чином, чи прийняв він до розгляду докази, які були додані до цього пояснення. Позивач не заявляв будь-яких клопотань про поновлення строку на подання додаткових доказів разом з клопотанням від 30 грудня 2025 року, а суд не приймав з цього питання жодного процесуального рішення. За таких обставин, суд повинен був повернути відповідне пояснення та додані до нього докази без розгляду та не приймати їх до уваги, як він це зробив з відзивом на позов, поданим відповідачем.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремтрастбудсервіс» (вх.№185П від 02.02.2026) на рішення Господарського суду Полтавської області від 12.01.2026 у справі №917/1922/25 залишено без руху.
17.02.2026 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремтрастбудсервіс» надійшла заява про усунення недоліків (вх.№ 1962 від 17.02.2026).
Однак, колегією суддів встановлено, що останнім не надано доказів на підтвердження повноважень на здійснення представництва апелянта у суді.
Згідно частиною 2 статті 170 Господарського процесуального кодексу України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. За таких обставин вказана заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.
В строк, наданий судом, від апелянта надійшла заява (вх.№ 2167 від 23.02.2026) про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду від 09.02.2026. Зокрема, апелянтом надано докази сплати судового збору у розмірі 11 109,40 грн.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремтрастбудсервіс» (вх.№185П від 02.02.2026) на рішення Господарського суду Полтавської області від 12.01.2026 у справі №917/1922/25. Встановлено Кременчуцькій міській раді Кременчуцького району Полтавської області строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Витребувано з Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/1922/25. Призначено справу до розгляду на "02" квітня 2026 р. о 10:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 132 . 
06.03.2026 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №917/1922/25 (вх.№2747).
Від Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у встановлений судом строк надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№2873 від 10.03.2026), в якому остання просить залишити апеляційну скаргу ТОВ «КРЕМТРАСТБУДСЕРВІС» без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 12.01.2026 у справі №917/1922/25 без змін.
В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області вказує про те, що:
- розпорядженням міського голови від 03.06.2024 №221-К «Про призначення на посаду Галченко М.В.» Галченко Марину Вячеславівну призначено на посаду головного спеціаліста-юриста відділу судової роботи юридичного департаменту з 04 червня 2024 року. Завірену копію розпорядження долучено до матеріалів справи разом з додатками до позовної заяви. Надалі, розпорядженням міського голови від 26.09.2025 №384-К «Про зміну прізвища», у зв`язк з реєстрацією шлюбу та заміною паспорту на інший, у всі облікові документи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області внесено зміни прізвища головному спеціалісту-юристу відділу судової роботи юридичного департаменту ГАЛЧЕНКО Марині Вячеславівні на ГАЛЧЕНКО-СТОЛЯР. Юридичному департаменту та, зокрема, головному спеціалісту-юристу відділу судової роботи юридичного департаменту надано повноваження подавати до судів позовні заяви та брати участь у справах від імені Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у порядку самопредставництва. Таким чином, Галченко (наразі прізвище ОСОБА_1 станом на момент подачі позовної заяви та на цей час має право представляти інтереси Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в якості самопредставництва юридичної особи відповідно до ч.4 ст. 56 ГПК України.;
- Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області погоджується з рішенням суду першої інстанції, що з урахуванням тривалості пропуску відповідачем строку на подання відзиву в даній справі (понад три тижні), клопотання відповідача про його поновлення задоволенню не підлягає. Позивач зазначає, що ТОВ «КРЕМТРАСТБУДСЕРВІС» у відзиві на позовну заяву від 30.11.2025 та апеляційній скарзі від 01.02.2026 не заперечується факт невиконання товариством грошового зобов`язання (несплати коштів пайової участі) за рішенням Господарського суду Полтавської області, винесеним 05.12.2024 у справі №917/1548/24. Контррозрахунок стягнення з ТОВ«КРЕМТРАСТБУДСЕРВІС» 3% річних та інфляційних втрат також не подано.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2026 задоволено клопотання представника Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області – Галченко-Столяр М.В. (вх.№2874 від 10.03.2026) про її участь у судовому засіданні, призначеному на 02.04.2026 о 10:00 год., з розгляду справи №917/1922/25 та в усіх наступних судових засіданнях у даній справі у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Судове засідання у справі №917/1922/25, яке відбудеться 02.04.2026 о 10:00 год., постановлено провести за участю представника Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області – Галченко-Столяр М.В. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного заявника. 
Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Ухвала Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду доставлена учасникам справи в електронні кабінети системи «Електронний Суд» 24.02.2026.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується належне повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи.
Повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи скаржник у судове засідання не з`явився. Зважаючи на те, що відповідно до ч. 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а явка сторін обов`язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про розгляд апеляційної скарги у даному судовому засіданні за відсутності представника скаржника.
У судовому засіданні 02.04.2026 представник позивача проти доводів скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Полтавської області від 05.12.2024 р. у справі № 917/1548/24, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2025 р., було стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Кремтрастбудсервіс на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 1 376 145,64 грн коштів пайової участі.
10.10.2025 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремтрансбудсервіс» про стягнення 617 188,86 грн, з яких 136 181,87 грн – 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання щодо повернення безпідставно збережених коштів, 481 006,99 грн – втрати від інфляції. 
Посилаючись на те, що відповідач на даний час не сплатив на користь позивача вказані кошти, останній звернувся до суду з даною позовною заявою. Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: рішення Господарського суду Полтавської області від 05.12.2024 р. у справі № 917/1548/24, постанова Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2025 р. у справі №917/1548/24 та ін.
Як вбачається з матеріалів справи, підписантом вказаної позовної заяви Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області зазначено ОСОБА_1 .
Ухвалою Гсподарського суду Полтавської області від 21.10.2025, зокрема прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі. Визнано справу малозначною. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов, оформленого з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України - протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.ст. 167, 184 ГПК України. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України - 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов. Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 ГПК України).
01.12.2025 року відповідач подав до суду першої інстанції відзив від 30.11.2025 р. (вх.№15383). У вказаному відзиві Товариством з обмеженою відповідальністю «Кремтрансбудсервіс» викладено клопотання про поновлення строку на його подання. 
30.12.2025 року від позивача до суду першої інстанції надійшли додаткові пояснення у справі (вх. №16824).
За результатом розгляду позовної заяви судом першої інстанції прийнято рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремтрастбудсервіс» на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 136 181,87 грн – 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання щодо повернення безпідставно збережених коштів, 481 006,99 грн – втрати від інфляції; 7 406,27 грн судового збору.
Оцінивши наведені Товариством з обмеженою відповідальністю «Кремтрансбудсервіс» причини поважності пропуску строку на подання відзиву, суд в оскаржуваному рішенні дійшов висновку, що відповідач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження існування причин (явищ, дій), які б могли об`єктивно завадити йому у визначений законом строк вчинити відповідну процесуальну дію. З огляду на викладене, а також з урахуванням тривалості пропуску відповідачем строку на подання відзиву в даній справі (понад три тижні), клопотання відповідача про його поновлення задоволенню не підлягає. Враховуючи що у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву судом відмовлено, вказаний відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремтрансбудсервіс» підлягає залишенню без розгляду. Крім того, суд також звернув увагу відповідача на недотримання ним вимог п. 2 ч. 6 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, оскільки до відзиву не було долучено доказів його направлення позивачу.
Суд мотивував рішення тим, що рішенням Господарського суду Полтавської області від 05.12.2024 р. у справі № 917/1548/24 було стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Кремтрастбудсервіс на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 1 376 145,64 грн коштів пайової участі. Вказане рішення суду набрало законної сили 20.02.2025 року. Внаслідок прострочення відповідачем сплати коштів пайової участі позивачем здійснено нарахування відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а саме – 3% річних за період з 24.06.2022 р. по 10.10.2025 р. на суму 136 181,87 грн та інфляційних втрат за період з липня 2022 року по вересень 2025 року на суму 481 006,99 грн. З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими. Контррозрахунку розміру вказаних вимог відповідачем надано не було.
Надаючи правову оцінку вищенаведеним обставинам, колегія суддів зазначає наступне.
Основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинно чинитися правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.
Згідно з положеннями частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. 
Частинами 1-3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. 
Відповідно до статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.
Отже, Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області може брати участь у справі у суді або в порядку самопредставництва, або через представника.
У пунктах 18, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21), зазначено, що "починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.
Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у Єдиному державному реєстрі даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень".
Зі змісту статті 56 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що її формулювання дозволяє виснувати про те, через яких осіб можливе самопредставництво юридичної особи, а також про те, що, окрім керівника і члена виконавчого органу, такими особами можуть бути також інші особи, уповноважені діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). Особа, через яку юридична особа діє на засадах самопредставництва, має підтвердити суду цей свій статус, зокрема шляхом подання документів, вказаних у частині третій статті 56 ГПК України (статут, положення, трудовий договір (контракт)).
В скарзі апелянт посилається на правові висновки, викладені в ухвалах Верховного Суду від 13.03.2020 у справі №922/2844/19, від 21.01.2020 у №924/440/19.
Суд апеляційної інстанції враховує вказані висновки та зазначає, що самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення. Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (подібна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 13 березня 2020 року у справі №922/2844/19). 
При цьому в своїх рішеннях Верховний Суд звертає увагу, що довіреність за відсутності доказів, передбачених частиною четвертою статті 56 ГПК України (статуту, положення, трудового договору, контракту тощо), не підтверджує повноваження особи діяти від імені відповідного органу місцевого самоврядування та державної влади в порядку самопредставництва (ухвали Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 924/440/19, від 07 лютого 2020 року у справі № 17/495-08, від 17 лютого 2020 року у справі № 914/1002/19, від 20 січня 2020 року у справі № 910/3245/19, від 13 березня 2020 року у справі № 922/2844/19).
Відтак, колегія суддів враховує, що при вирішенні питання наявності повноважень у особи, яка звертається від імені юридичної особи в порядку самопредставництва, необхідно дослідити документи, на підставі яких відповідна особа уповноважена діяти від імені юридичної особи.
З відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що керівником юридичної особи - Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області вказано Малецького Віталія Олексійовича.
Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява у цій справі від імені Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області подана та підписана Галченко-Столяр Мариною Вячеславівною, яка на підтвердження своїх повноважень до позовної заяви додала, зокрема:
- копію довіреності №53 від 25.09.2025, якою Малецький Віталій Олексійович, міський голова, що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» уповноважив Галченко-Столяр Марину Вячеславівну діяти від імені Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, зокрема, в усіх господарських судах України першої, апеляційної, касаційної інстанції, у тому числі з правом підпису та подачі позовних заяв, клопотань, заяв, відзивів, відповідей на відзив, заперечень, письмових пояснень тощо;
- копію Розпорядження міського голови від 03.06.2024 № 221-К «Про призначення на посаду Галченко М.В.», відповідно до якого Галченко Марину Вячеславівну призначено на посаду головного спеціаліста-юриста відділу судової роботи юридичного департаменту з 04 червня 2024 року;
- копію Посадової інструкції головного спеціаліста-юриста відділу судової роботи юридичного департаменту виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області;
- копію рішення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 03.12.2020 «Про затвердження структури та загальної чисельності виконавчих органів Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області VIII скликання»;
- копію Положення про юридичний департамент виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, затверджене рішенням Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 03.12.2020 (додаток 24).
Відповідно до пунктів 1.1., 1.2 Положення про юридичний департамент виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області юридичний департамент виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (далі – юридичний департамент) є виконавчим органом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області і створюється відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Юридичний департамент підзвітний та підконтрольний Кременчуцькій міській раді Кременчуцького району Полтавської області та її виконавчому комітетові, підпорядкований міському голові та заступнику, який спрямовує, координує та контролює роботу юридичного департаменту відповідно до розподілу повноважень.
Юридичний департамент в порядку самопредставництва діє та бере участь у справах від міської ради, виконавчого комітету та міського голови в судах усіх інстанцій, а також інших установах, закладах незалежно від їх організаційно-правової форми та підпорядкування під час розгляду правових питань (пункт 3.1.3. Положення про юридичний департамент виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області) (а.с. 31).
Крім того, юридичний департамент: готує процесуальні документи від імені міської ради, виконавчого комітету та міського голови, в тому числі до суду; здійснює вивчення позовів та претензій, що пред`явлені до міської ради, виконавчого комітету та міського голови, в разі необхідності готує відзиви та заперечення на них; забезпечує належну реалізацію процесуальних прав та обов`язків міської ради, виконавчого комітету, міського голови в судах в інтересах територіальної громади; забезпечує своєчасне оскарження судових рішень по справах, розглянутих без участі представників міської ради, виконавчого комітету, рішення по яких порушують права та законні інтереси територіальної громади міста Кременчука та Потоківського старостинського округу, що складається з сіл Потоки, Соснівка, Мала Кохнівка, Придніпрянське (пункти 3.1.4-3.1.7 вказаного Положення) (а.с. 31).
Працівники юридичного департаменту є посадовими особами місцевого самоврядування, на яких поширюється дія Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (п. 4.2.3 вказаного Положення) (а.с. 32).
Працівники юридичного департаменту діють в межах повноважень, визначених посадовими інструкціями, які затверджуються керуючим справами виконкому міської ради (п. 5.6. вказаного Положення).
Згідно з пунктом 1.3 Посадової інструкції головного спеціаліста-юриста відділу судової роботи юридичного департаменту виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області головний спеціаліст-юрист відділу судової роботи призначається на посаду та звільняється з посади розпорядженням міського голови.
Як вже зазначалося, Галченко Марину Вячеславівну призначено на посаду головного спеціаліста-юриста відділу судової роботи юридичного департаменту з 04 червня 2024 року відповідно Розпорядженням міського голови від 03.06.2024 № 221-К «Про призначення на посаду Галченко М.В.» (а.с. 27).
Головний спеціаліст-юрист відділу судової роботи відповідно до покладених на нього обов`язків у порядку самопредставництва, без додаткового уповноваження, має право діяти та брати участь у справах від імені Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та її виконавчого комітету в судах усіх інстанцій, а також інших установах, закладах незалежно від їх організаційно-правової форми та підпорядкування під час розгляду правових питань (пункт 3.2. Посадової інструкції головного спеціаліста-юриста відділу судової роботи юридичного департаменту виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області) (а.с. 28).
Також головний спеціаліст-юрист відділу судової роботи у порядку самопредставництва має право, від імені Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та її виконавчого комітету, міського голови, підписувати та подавати до судів позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги, відзиви, заперечення, клопотання та інші процесуальні документи, передбачені чинним законодавством України (пункт 3.2. вказаної Посадової інструкції (а.с. 28).
Отже, додані до позовної заяви документи (зокрема, копії Розпорядження міського голови від 03.06.2024 № 221-К «Про призначення на посаду Галченко М.В.», Положення про юридичний департамент виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Посадової інструкції головного спеціаліста-юриста відділу судової роботи юридичного департаменту виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області підтверджують повноваження підписанта позовної заяви – Галченко-Столяр Марини Вячеславівни діяти від імені Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у порядку самопредставництва.
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, наведеною в ухвалі від 08 червня 2022 року, про те, що можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією.
Крім того, колегія суддів враховує, що доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
Даний позов від імені позивача через систему «Електронний суд» подано та підписано Галченко-Столяр Мариною Вячеславівною із вказанням повного її ім`я (прізвища, імені, по батькові), що дає можливість ідентифікувати цю особу, а відповідно і визначити обсяг її повноважень.
Як вбачається з Розпорядження міського голови від 03.06.2024 № 221-К на посаду головного спеціаліста-юриста відділу судової роботи юридичного департаменту з 04 червня 2024 року призначено Галченко Марину Вячеславівну, у графі Посадової інструкції «з посадовою інструкцією ознайомлений» вказано також Галченко Марину Вячеславівну, довіреністю №53 від 25.09.2025 від імені Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області уповноважено діяти Галченко-Столяр Марину Вячеславівну.
Отже, у підписанта позовної заяви Галченко-Столяр Марини Вячеславівни повністю збігаються ім`я та по батькові із повним ім`ям особи, зазначеної у Розпорядженні міського голови від 03.06.2024 № 221-К «Про призначення на посаду Галченко М.В.» та Посадовій інструкції головного спеціаліста-юриста відділу судової роботи юридичного департаменту виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.
Вказане, спростовує доводи апелянта про те, що додані до позову розпорядження №221-К від 03.06.2024 та інші документи стосуються іншої особи, ніж та, що підписала позов. 
З огляду на викладене, доводи апелянта про те, що позовна заява підписана особою, яка не подала документи, необхідні для встановлення її права на підписання позову, тобто, особою, яка не мала права підписувати позов, а суд зобов`язаний був залишити позовну заяву без розгляду, а не приймати у справі рішення, є безпідставними та необґрунтуваними.
Щодо доводів апелянта про те, що оскаржуване рішення не містить будь-якої оцінки правомірності подання позивачем 30.12.2025 пояснень, позивач не заявляв будь-яких клопотань про поновлення строку на подання додаткових доказів разом із даним клопотанням, а суд не приймав з цього питання жодного процесуального рішення; за таких обставин, суд повинен був повернути відповідне пояснення та додані до нього докази без розгляду та не приймати їх до уваги, як він це зробив з відзивом на позов, поданим відповідачем, суд апеляційної інстанції вказує наступне.
Як вбачається зі змісту письмових пояснень позивача від 30.12.2025 вони стосуються повноважень Галченко-Столяр Марини Вячеславівни представляти інтереси міської ради у даній справі. 
До цих пояснень додано Розпорядження міського голови Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №384-К від 26.09.2025 «Про зміну прізвища». Як вбачається зі змісту вказаного розпорядження, у зв`язку з реєстрацією шлюбу та заміною паспорту на інший, у всі облікові документи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області внесено зміни прізвища головному спеціалісту-юристу відділу судової роботи юридичного департаменту ГАЛЧЕНКО Марині Вячеславівні на ГАЛЧЕНКО-СТОЛЯР.
Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частин 1-8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. У випадку прийняття судом відмови сторони від визнання обставин суд може встановити строк для подання доказів щодо таких обставин. Якщо зі зміною предмета або підстав позову або поданням зустрічного позову змінилися обставини, що підлягають доказуванню, суд залежно від таких обставин встановлює строк подання додаткових доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Згідно з ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
За змістом ч. 5 ст. 164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
Тобто з положень ст. 164 ГПК України вбачається, що процесуальний закон розрізняє поняття «докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги» та поняття «документ, що підтверджує повноваження представника позивача».
Відтак, додане розпорядження стосовно того, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу та заміною паспорту на інший, у всі облікові документи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області внесено зміни прізвища головному спеціалісту-юристу відділу судової роботи юридичного департаменту ГАЛЧЕНКО Марині Вячеславівні на ГАЛЧЕНКО-СТОЛЯР не є доказом у розумінні статті 73 Господарського процесуального кодексу України.
Відтак, суд апеляційної інстанції вказує, що до порядку подачі представником позивача документів на підтвердження своїх повноважень положення статті 80 ГПК України не застосовуються, а відсутність в оскаржуваному рішень обґрунтувань стосовно прийняття чи не прийняття письмових пояснень та відповідного документу (Розпорядження «Про зміну прізвища») не може свідчити про порушення процесуального законодавства зі сторони суду.
При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що суд не позбавлений процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи по суті.
Крім того, сам апелянт у своїй скарзі зазначає, що залишивши без уваги відзив відповідача, суд все одно не був позбавлений обов`язку перевірити, чи уповноважена особа підписала позовну заяву, оскільки такий обов`язок суд має незалежно від того, чи звернула його увагу сторона справи на цю обставину, чи ні.
Отже, вказані доводи скаржника, у тому числі стосовно того, що суд повинен був повернути відповідне пояснення та додані до нього докази без розгляду та не приймати їх до уваги також є безпідставними та необґрунтованими з огляду на те, що до вказаного документу не застосовуються положення статті 80 ГПК України.
При цьому, вказане розпорядження додатково підтверджує те, що особа, зазначена у документах, доданих до позовної заяви (Розпорядженні міського голови від 03.06.2024 №221-К «Про призначення на посаду Галченко М.В.» та Посадовій інструкції головного спеціаліста-юриста відділу судової роботи юридичного департаменту виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області) та підписант позовної заяви є однією і тією ж особою, та відповідно має повноваження діяти від імені міської ради у порядку самопредставництва.
Крім того, посилаючись на статті 232, 255 ГПК України зазначає, що питання відмови в поновленні строку на подання відзиву суд мав винести ухвалу, викласти її в письмовій (електронній) формі, направити сторонам з метою забезпечення відповідачу права на її оскарження. Жодної з цих дій суд не вчинив, внаслідок чого позбавив відповідача права на подання відзиву на позов, а також права на апеляційне оскарження свого рішення про відмову в поновленні цього строку. Крім того, апелянт посилається на те, що статтею 238 не передбачено вирішення в описовій частині судового рішення тих питань, які мають вирішуватись шляхом постановлення ухвали. В цій частині лише зазначаються клопотання, які заявлені сторонами, але не вирішуються такі клопотання.
Водночас суд апеляційної інстанції вказує, що суд розглядаючи питання про поновлення чи відмову у поновленні строку на подання відзиву не позбавлений процесуальної можливості вирішити таке питання у підсумковому процесуальному документі – рішенні суду. При цьому, відповідач не позбавлений процесуального права оскаржити відмову у поновленні строку на подання відзиву в апеляційному порядку разом із рішенням суду.
Відтак, вказані доводи відповідача, є також безпідставними та не вказують на порушення його права на апеляційний перегляд справи, гарантоване статтею 129 Конституції України.
Крім того апелянт вважає, що справу розглянуто неповноважним складом суду. На думку відповідача, з огляду на дії судді, який умисно позбавив його права на подання відзиву на позов шляхом не прийняття його до уваги в позапроцесуальний спосіб, при цьому позбавивши гарантованого права на апеляційне оскарження його рішення, а також з огляду на те, що суд при цьому прийняв до розгляду пояснення, яке подане з порушенням норм процесуального права, залучив до справи докази, подані позивачем з порушенням передбаченого законом порядку та строків, оминув мовчанням в рішенні обставини, які свідчать не на користь позивача, а саме ту обставину, що позивачем при поданні позову не були подані достатні та належні докази наявності у особи, яка підписала позов на його підписання, то слід дійти до висновку, що відповідач мав справи не з безстороннім та справедливим судом, а з судом, який діяв упереджено та виключно на користь позивача.
Такі доводи скаржника суд апеляційної інстанції вважає безпідставними з огляду на наступне.
Визначення складу господарського суду регулюється статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.
Як вбачається з матеріалів справи, для розгляду справи у судів першої інстанції визначено склад суду на підставі автоматизованого розподілу, що підтверджується наявним у матеріалах справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2025 (а.с. 35), а відтак склад суду визначено згідно з вимогами господарського процесуального законодавства.
Водночас незгода апелянта з рішенням місцевого суду, його процесуальними діями не є доказом упередженості чи порушення принципу неупередженості та справедливості у господарському судочинстві.
Крім того, в апеляційній скарзі відповідач не оскаржує факт невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Кремтрастбудсервіс» грошового зобов`язання за рішенням Господарського суду Полтавської області від 05.12.2024 у справі №917/1548/24. Контррозрахунок стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремтрастбудсервіс» 3% річних та інфляційних втрат також не подано. Тобто апелянт в межах доводів апеляційної скарги не оскаржує рішення суду першої інстанції по суті спору.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги про порушення норм процесуального права при прийнятті судом першої інстанції оскаржуваного рішення, не знайшли свого підтвердження, а тому суд залишає скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Ураховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені апелянтом, у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремтрастбудсервіс» залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Полтавської області від 12.01.2026 у справі №917/1922/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 13.04.2026.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук 

Суддя В.С. Хачатрян