ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 квітня 2026 року м. Житомир справа № 240/12342/25
категорія 109020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоборівської селищної ради Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення, 

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Новоборівської селищної ради Житомирської області, в якій просить:
- визнати незаконним та скасувати рішення 53 позачерговій сесії VIII скликання Новоборівської селищної ради від 28.02.2025 №1085 в частині надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться за межами населеного пункту Кам`яний Брід, Новоборівської селищної ради, Житомирського району, Житомирської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтовною площею - 0,5000 га;
- зобов`язати Новоборівську селищну раду прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться за межами населеного пункту Кам`яний Брід, Новоборівської селищної ради, Житомирського району, Житомирської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтовною площею - 5 га.
В обґрунтування позову позивач вказує, для належного оформлення права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться її нерухомість, 14.02.2025 до Новоборівської селищної ради подала клопотання (вх.№14 від 14.02.2025) в порядку ст. 123, 124 Земельного кодексу України про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у користування (оренду) земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель запасу, яка знаходиться за межами населеного пункту Кам`яний Брід, Новоборівської селищної ради, Житомирського району, Житомирської області, з урахуванням абз. 2 ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України, у зв`язку з розташуванням на земельній ділянці нерухомого майна, орієнтовною площею 5 га. За результатом розгляду мого клопотання на 53 позачерговій сесії VIII скликання Новоборівської селищної ради, 28.02.2025 винесено рішення №1085 про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться за межами населеного пункту Кам`яний Брід, Новоборівської селищної ради. Житомирського району, Житомирської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтовною площею - 0,5000 гектара. Вважає, що законне рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у користування (оренду) земельної ділянки, на якій розташована належна нерухомість Відповідачем не прийнято, а прийняте 28.02.2025 рішення №1085 є фактично відмовою у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
До суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що твердження позивача, що їй відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству України, оскільки за результатом розгляду клопотання на 53 позачерговій сесії VIII скликання Новоборівської селищної ради, 28.02.2025 було прийняте рішення №1085 про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться за межами населеного пункту Кам`яний Брід, Новоборівської селищної ради, Житомирського району, Житомирської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтовною площею - 0,5000 гектара. Позовна вимога про визнання незаконним та скасування рішення Новоборівської селищної ради від 28.02.2025 №1085 в частині надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться за межами населеного пункту Кам`яний Брід, Новоборівської селищної ради, Житомирського району, Житомирської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтовною площею - 0,5000 га та зобов`язання прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орієнтовною площею 5 га. будуть однозначним втручанням у дискреційні повноваження.
Згідно із частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта 1387521918211) ОСОБА_1 є власником нежитлового нерухомого майна - будівлі насіннєвої комори з зерномайданчиками, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
14.02.2025 ОСОБА_1 подала до Новоборівської селищної ради заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у користування (оренду) земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель запасу, яка знаходиться за межами населеного пункту Кам`яний Брід, Новоборівської селищної ради, Житомирського району, Житомирської області, з урахуванням абз. 2 ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України орієнтовною площею 5 га, у зв`язку з розташуванням на земельній ділянці нерухомого майна.
У подальшому, 26.02.2025 постійною комісією Новоборівської селищної ради з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього середовища надано рекомендацію селищній раді ухвалити рішення про надання мені дозволу на розробку відповідної документації.
За результатом розгляду її заяви на 53 позачерговій сесії VIII скликання Новоборівської селищної ради, 28.02.2025 винесено рішення №1085 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться за межами населеного пункту Кам`яний Брід, Новоборівської селищної ради, Житомирського району, Житомирської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтовною площею - 0,5000 гектара.
У зв`язку з невідповідністю зазначеного рішення заяві про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, 14.03.2025 позивач подала до Новоборівської селищної ради заяву про внесення змін до рішення 53 позачерговій сесії VIII скликання Новоборівської селищної ради від 28.02.2025 №1085 та зазначення вірної площі земельної ділянки.
Постійною комісією Новоборівської селищної ради з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища 25.03.2025 рекомендовано раді внести відповідні зміни у рішення.
Однак 28.03.2025 під час розгляду проекту рішення про внесення змін до рішення Новоборівської селищної ради з питань від 28.02.2025 №1085 про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у користування (оренду) земельної ділянки, серед 14 присутніх депутатів «за» проголосували 4. «проти» -1, «утримались» -10.
Вважаючи прийняте 28.02.2025 рішення №1085 відмовою у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позивач звернулася із вказаним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу (стаття 3 Земельного кодексу України, далі ЗК України, в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення).
Відповідно ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст.116 ЗК України).
У відповідності до ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.
Не підлягають передачі в оренду земельні ділянки, штучно створені у межах прибережної захисної смуги чи смуги відведення, на землях лісогосподарського призначення та природно-заповідного фонду, розташованих у прибережній захисній смузі водних об`єктів, крім випадків, передбачених законом.
Статтею 124 ЗК України визначений порядок передачі земельних ділянок в оренду.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (ч.ч. 1-3 ст.124 ЗК України).
Відповідно до ч.1 ст.123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі:
проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) та/або надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;
технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок у разі поділу та/або об`єднання земельних ділянок.
Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.
Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.
Відповідно до абз.1, 2 ч.2 ст.123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за документацією із землеустрою, звертається з заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
У заяві зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До заяви додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідно до ч.3 ст.123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає заяву і дає дозвіл на розроблення документації із землеустрою або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.
Отже, відповідач, як орган місцевого самоврядування, приймаючи рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, має керуватися приписами статті 123 ЗК України, яка містить виключний перелік підстав, за яких відповідний орган відмовляє у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, а саме: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
В спірному випадку, відповідач в рішенні № 1085 від 28.02.2025 надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 , орієнтовною площею - 0,5000 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населеного пункту Кам`яний Брід, Новоборівської селищної ради, житомирського району, Житомирської області.
Однак, матеріалами справи підтверджено, що позивач, звертаючись із заявою від 14.02.2025, просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 5,000 га.
В свою чергу, в рішенні № 1085 від 28.02.2025 відсутні будь-які обґрунутування щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 , орієнтовною площею - 0,5000 га, а не 5,00 га, як просила ОСОБА_1 у заяві від 14.02.2025.
Оцінюючи оскаржуване рішення, суд керується нормами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в силу якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Наведене вище свідчить про порушення відповідачем приписів Земельного кодексу України у питанні надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та недотримання принципу вмотивованості, обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень (ч.2 ст.2 КАС України).
Підсумовуючи все вищевикладене, суд доходить до висновку, що приймаючи спірне рішення відповідач діяв не обґрунтовано та протиправно, а відтак воно є протиправним та підлягає скасуванню.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
У справі, що розглядається, повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні, регламентовано статтею 123 Земельного кодексу України.
Враховуючи викладене, оскільки відповідачем не обґрунтовано надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею меншою. Ніж просила позивач, то в даному випадку суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.02.2025.
Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини 1 та 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов містить декілька вимог (дві) немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.
Такий механізм розподілу витрат зі сплати судового збору застосовано Верховним Судом у рішенні від 16 червня 2020 року у справі №620/1116/20.
Таким чином поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає вся сума сплаченого судового збору.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Новоборівської селищної ради Житомирської області (вул. Незалежності, 9- А, смт Нова Борова, Житомирська обл., Житомирський р-н,12114. РНОКПП/ЄДРПОУ: 04344601) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Новоборівської селищної ради Житомирської області №1085 від 28 лютого 2025 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Кам`яний Брід, в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянці ОСОБА_1 ».
Зобов`язати Новоборівську селищну раду Житомирської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.02.2025 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтовною площею 5,000 га.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Новоборівської селищної ради Житомирської області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева

23.04.26