Справа № 521/14593/25
Номер провадження № 2/521/844/26
РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
17 лютого 2026 року         м. Одеса 

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді - Громіка Д.Д.,
при секретарі – Котигорох Н.С.
за участі:
представника позивача – Бойко А.В.
відповідача – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі №204, в м. Одеса, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року ОСОБА_2  через свого представника ОСОБА_3 звернувся до Хаджибейського районного суду м. Одеси з позовом до  ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів.
Відповідно до положень ст.ст. 14, 33 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду головуючим суддею по справі визначено Громіка Д.Д. 
У позовній заяві представник позивача посилається на те, що 05.11.2024 р. рішенням Малиновського районного суду міста Одеси по справі № 521/6239/24 було частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, а саме на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки (однієї чверті) усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_2 , але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною віку 23 років, при умові продовження навчання. 17.04.2025 р. постановою Одеського апеляційного суду рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 05.11.2024 р. було залишено без змін.
Позивач наголошує на тому, що наданий час не має можливості надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, а також на тому, що донька не потребує матеріальної допомоги, оскільки має власний достатній дохід.
Дані обставини стали підставою для звернення до суду з вищевказаним позовом. 
Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 20.08.2025 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наголошувала на тому, що позивач проживає із непрацездатними батьками у помешканні дружини - ОСОБА_5 разом із дитиною від першого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та спільною дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 має незначний і несистемний дохід від сезонних робіт та є єдиною працездатною особою в родині із 5-х осіб - батьків ( ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ) сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та дружини - ОСОБА_5 (та сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ), що не працює через військовий стан, та у зв`язку із зайнятістю з вихованням дитини не може працевлаштуватися.
Крім того, судовим наказом Іванівського районного суду Одеської області від 22.11.2024 р. із ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у розмірі однієї чверті (1/4) частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з моменту подання заяви та до досягнення сином ОСОБА_7 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Крім цього, ОСОБА_2 , як батько дитини, після розлучення придбав на ім`я першої дружини ОСОБА_1 квартиру, в якій вона проживає і щомісячно оплачує навчання та утримання дочки від першого шлюбу.
Представник позивача також наголошувала на тому, що спільна дочка сторін - ОСОБА_4 у період з 30.09.2024р. по 2025 рік проводила торгівельну діяльність, була зареєстровані як фізична особа- підприємець та отримувала доволі високий дохід, що підтверджується відомостями з Державного реєстру ФОП про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору за період з вересня 2024 року по липень 2025 року.
Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, наголошуючи на тому, що жодних підтверджень на придбання позивачем квартири, у якій вона проживає разом із донькою, стороною позивача не надано, дитина на даний час навчається на 4 курсі факультету менеджменту готельно – ресторанної справи та туризму МГУ на денній формі навчання. З дня подачі позову та на теперішній час донька не працює та не зареєстрована як ФОП. Відповідач самостійно забезпечує дитину всім необхідним та повністю оплачує вартість контракту, яка складає приблизно 34000,00 грн. на рік.
Наявність судового наказу щодо стягнення з позивача аліментів на дитину від іншого шлюбу не звільняє його від утримання та матеріальної допомоги дочці. 
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.
По справі встановлено, що 05.11.2024 р. рішенням Малиновського районного суду міста Одеси по справі № 521/6239/24 було частково задоволено, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, а саме стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частки (однієї чверті) усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_2 , але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною віку 23 років, при умові продовження навчання.
17.04.2025 р. постановою Одеського апеляційного суду рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 05.11.2024 р. було залишено без змін.
Крім того, судовим наказом Іванівського районного суду Одеської області від 22.11.2024 р. стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у розмірі однієї чверті (1/4) частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з моменту подання заяви та до досягнення сином ОСОБА_7 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на день розгляду справи є студенткою 4 курсу факультету менеджменту готельно – ресторанної справи та туризму МГУ та навчається на денній формі навчання.
Судом також встановлено та не заперечувалось сторонами у справі, що дитина мешкає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
За правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відповідно до СК України аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Припинення стягнення аліментів можливе, якщо одержувач аліментів не витрачає отримані ним гроші на дитину.
Судовим рішенням від 05.11.2024 року вже визначено було платоспроможність батька на утримання повнолітньої дочки, що навчається і вирішено стягувати кошти саме на користь матері.
Судом встановлено, що з позивача за виконавчим листом №521/6239/24 примусово стягуться аліменти визначені рішенням суду від 05.11.2024 року на користь відповідача.
Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. (постанова ВС від 28 вересня 2022 року у справі № 686/18140/21 (провадження № 61-6611св22)).
Позивач жодними належними та допустимими доказами не підтвердив, що дитина на утримання якої стягуються аліменти, станом на день звернення до суду працевлаштована та отримує дохід, який повністю забезпечує її потреби та перевищує дохід її батьків.
Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, судом встановлено, що ОСОБА_4 , дійсно проживає у квартирі зі своєю матір`ю. Станом на день розгляду справи дитина є студенткою 4 курсу денної форми навчання та власного доходу не має.
Ураховуючи зазначене, суд вважає, що немає підстав для припинення сплати аліментів, оскільки підстави, на які посилається сторона позивача є недоведеними.
Отже, враховуючи те, що обидва батьки повинні утримувати своїх дітей, правову природу аліментів, їх цільовий характер, а також передбачені законом підстави їх стягнення та відсутність визначених законом підстав для припинення їх стягнення, керуючись принципом найкращих інтересів повнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, співмірності та верховенства права, суд приходить до висновку про відсутність підстав для припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача за рішенням Малиновського районного суду міста Одеси по справі № 521/6239/24 від 05.11.2024 року.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені ОСОБА_2 слід залишити за ним.
Керуючись ст. 12, 13, 141, 200, 206, 259, 223, 264 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів – відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 17 лютого 2026 року.

Суддя:           Д.Д. Громік