Справа № 646/2466/26 
№ провадження 2/646/2739/2026 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2026 року       м.Харків
Основ`янський районний суд міста Харкова у складі: головуючого - судді Демченко І.М., за участю секретаря Кочитової Я.О. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики № 77541663 від 06.09.2021 у загальному розмірі 29 983, 80 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2 622,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4 500, 00 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено позики № 77541663 від 06.09.2021, відповідно до умов якого позичальнику надано позику у розмірі 8 850,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % за кожен день.
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 8 850, 00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу та 21 133,80 грн. – сума заборгованості за відсотками. 
Посилаючись на те, що внаслідок ланцюгу договорів факторингу право вимоги перейшло до ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», позивач просить стягнути заборгованість на його користь.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 11.03.2026 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Цією ж ухвалою суду від АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» за клопотанням позивача витребувано інформацію щодо карткового рахунку.
13.03.2026 до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без його участі.
26.03.2026 судом у відповідності до ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача, оскільки він значиться зареєстрованим у с-щі Куп`янськ-Вузловий Харківської області, де наразі ведуться активні бойові дії та оголошено обов`язкову евакуацію населення.
27.03.2026 від АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» до суду надійшла витребувана судом інформація.
03.04.2026 відповідач ОСОБА_1 з`явився до суду, ознайомився з матеріалами справи, надав заяву про відкладення розгляду справи для надання заперечень та особисто отримав судовий виклик у судове засідання на 24.04.2026.
24.04.2026 відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи чи заяв про поважність причини неявки не надав. 
09.04.2026 представник позивача надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові, не заперечував проти заочного розгляду справи .
Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Враховуючи вищевикладене та наявність одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. 
Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, 
На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
06 вересня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 77541663 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) /а.с.19/.
Умовами вказаного договору визначено, що сума позики складає 8 850,00 грн, строк кредитування 30 днів, процентна ставка 1,99%, процентна ставка за понадстрокове користування кредитом 2,70% (п.п.2.1- 2.3 Договору).
Згідно п.4 договору, проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики.
Договір підписано сторонами шляхом вчинення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 54dTPuuabН.
Факт видачі ОСОБА_1 коштів у позику на підставі договору позики № 77541663 у сумі 8 850. 00 грн підтверджено платіжною інструкцією від 06.09.2021 та інформацією АТ КБ «Приватбанк» від 11.03.2023. відповідно до якої на ім`я відповідача в банку емітовано карту № НОМЕР_1 . За даними виписки по картковому рахунку встановлено зарахування коштів у розмірі 8 850, 00 грн, на виконання вимог договору позики.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон №675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Із положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
04 січня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу №025-040122, згідно якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимог, а Фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб.
Згідно реєстру прав вимог, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Сіроко Фінанс» право вимоги заборгованостей до боржників у тому числі і до відповідача за договором № 77541663 від 06.09.2021 у сумі 29 983,80 грн, з яких 8 850,00 грн заборгованість за тілом позики, 21 133, 80 грн заборгованість за процентами .
05 грудня 2025 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу №05/12/25-01, згідно якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимог, а Фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб.
Згідно реєстру прав вимог, ТОВ «Сіроко Фінанс» відступило ТОВ «Деал Фінанс Груп» право вимоги заборгованостей до боржників у тому числі і до до відповідача за договором № 77541663 від 06.09.2021 у сумі 29 983,80 грн, з яких 8 850,00 грн заборгованість за тілом позики, 21 133, 80 грн заборгованість за процентами.
Таким чином, ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вищезазначеним договором позики перед новим кредитором ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.
Оскільки відповідач отримані кошти у визначений договором строк не повернув, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі позики підлягають задоволенню і з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 8 850, 00 грн. за договором позики.
Що стосується розміру процентів за користування грошовими коштами за вказаним договором позики, то суд зважає на таке.
Як вбачається із наданих суду розрахунків, заборгованість за процентами становить 21 133, 80 грн.
Вказана заборгованість за процентами нарахована за 120 днів користування позикою, починаючи з 06.09.2021.
Однак, у п.2.3 договору позики сторони передбачили, що строк позики становить 30 днів і датою повернення позики є 06.10.2021.
При цьому, умовами договору позики не передбачено нараховування відсотків після закінчення терміну дії договору, який складає 30 днів.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.
У постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондується жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. 
Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.
Отже, з врахуванням викладеного, слід дійти висновку, що за договором позики № 77541663 від 06.09.2021 проценти за користування грошовими коштами можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто терміну, на який були надані кредитні кошти, а тому розмір заборгованості за процентами за користування позикою за цим договором, з урахуванням умов договору щодо розміру денного відсотку за користування коштами (1,99) та розміру наданої позики (8 850,00 грн.), яка відповідачем не повернута, складає 5 283,45 грн. (8 850 грн. х 1,99% х 30 днів = 5 283,45 грн.).
Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5 283,45 грн. процентів за договором позики, а тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню на вказану суму.
Посилання позивача на те, що на підставі п.5.2 договору позики та п.6.5 Правил надання грошових коштів у позику за понадстрокове користування позикою протягом наступних 90 календарних днів позикодавець має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, на увагу не заслуговують, оскільки умови договору не містять конкретного порядку автопролонгації договору позики, а додані до позовної заяви Правила надання грошових коштів у позику містять порядок продовження строку користування позикою у розділі 7, який передбачає вчинення активних дій відповідачем в особистому кабінеті, а згода позичальника проявляється у здійсненні дій по внесенню грошових коштів на ім`я товариства. 
З розрахунку та позовної заяви встановлено. що відповідач жодного платежу на погашення позики не здійснював, що виключає можливість автоматичного продовження строку користування позикою та нарахування процентів.
Також умовами договору позики не передбачено можливості автоматичної пролонгації позики та не передбачено можливість нарахування процентів за понадстрокове користування позикою протягом наступних 90 календарних днів. Передбачення такої можливості Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 12.08.2021, на які посилається позивач, не є підставою для нарахування процентів, оскільки ці Правила не підписані відповідачем, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи договір позики.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» слід стягнути 14 133, 45 грн. заборгованості за договором позики № 77541663 від 06.09.2021, з яких: 8 850,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5 283, 45 грн. заборгованість за процентами.
При розподілі судових витрат суд виходить з такого.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18.
Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача у даній справі на підставі ордеру серії АХ №1287256 від 03 вересня 2025 року та договору про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року здійснювала адвокат Ткаченко Ю.О.
Згідно акту приймання-передачі наданих послуг правничої допомоги №5-ДІЛ від 02.01.2026 року за договором про надання правничої допомоги від 22 серпня 2025 року вбачається, що вартість наданих адвокатом Ткаченко Ю.О. юридичних послуг щодо підготовки позовної заяви ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики становить 4 500 грн. Вказані послуги складаються з наступних дій: вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції 500 грн., складання позовної заяви 4000 грн.
Зважаючи на складність справи, а саме, предмет доказування, необхідність збору доказів, складність застосування норм права, обсягу поданих заяв по суті справи та інших процесуальних документів у даній справі, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлений позивачем до відшкодування є співмірним із обсягом наданих послуг.
Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 662,40 грн., ціна позову становила 29 983, 80 грн., позов задоволено на суму 14 133,45 грн., тобто на 47,137% (14 133,45 грн. х 100% : 29 983, 80 грн.), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 254, 98 грн. (2662,40 грн. х 47,137%) судового збору.
Крім того, з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено на 47,137%, то до стягнення підлягає 2 121,17 грн. (4 500 грн. х 47,137% ) витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 610, 611, 612, 1049, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 280, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованість за договором позики у розмірі 14 133,45 грн. (чотирнадцять тисяч сто тридцять три гривні 45 копійок), витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 254, 98 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят чотири гривні 98 копійок) та 2 121,17 грн. (дві тисячі сто двадцять одна гривня 17 копійок) витрат на професійну правничу допомогу..
В іншій частині позовних вимог - відмовити. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», код ЄДРПОУ 44280974, адреса місцезнаходження: 008205, Київська область, місто Ірпінь. Вулиця Садова. Будинок 31/33, офіс 40/3;
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , як внутрішньо переміщена особа зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 24.04.2026.

Головуючий           І.М.Демченко