Справа № 552/5096/22
Провадження № 2/638/606/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
09 квітня 2026 року        м. Харків
Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судді     Шишкіна О.В.,
за участю секретаря судового засідання  Лозової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
в с т а н о в и в:
У жовтні 2022 року до Шевченківського районного суду міста Харкова за підсудністю з Київського районного суду м. Харкова надійшли матеріали позовної заяви Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 111 173,81 грн.
Позовна заява обґрунтована тим, що 22.02.2021 року о 13 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 210990, н/з НОМЕР_1 у м. Харкові по Білгородському шосе, 8/1, не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Тойота, н/з НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , в результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Постановою суду, яка набрала сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
З метою отримання відшкодування (регламентної виплати), ОСОБА_2 на підставі ст. ст.33, 35, п.41.1 ст.41 Закону № 1961-IV, 27.04.2021 року звернувся до МТСБУ. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП склала 109 391, 11 грн. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 111 173,81 грн. Позивач відшкодував завдані ОСОБА_1 збитки внаслідок ДТП у розмірі 109 391,11 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1032190 від 02.07.2021 року, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1782,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1032040 від 30.06.2021 року (рахунок №289 від 06.06.2021 року, акт виконаних робіт від 06.06.2021 року). В добровільному порядку відповідач витрати не компенсовані МТСБУ. З метою захисту майнових прав позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесені витрати у розмірі 111 173,81 грн.; покласти на відповідача судовий збір.
Ухвалою суду від 06 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення цієї ухвали на подання відізиву на позовну заяву.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.
Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач причини неявки в судове засідання не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 1 ст. 280 ЦПК України). У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи викладене, оскільки відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно без поважних причин не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, тому суд, зі згоди позивача, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.02.2021 року о 13 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 210990, н/з НОМЕР_1 у м. Харкові по Білгородському шосе, 8/1, не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Тойота, н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року. 
Зазначені обставини встановлені постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2021 року у справі № 953/3932/21, у зв`язку з чим не підлягають доказуванню у цій справі згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України.
Цією ж постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з даними ЄЦБД МТСБУ( http://www.mtsbu.ua/ua/) транспортний засіб, ВАЗ 210990, н/з НОМЕР_1 , на момент ДТП не був забезпечений договором ОСЦПВВНТЗ.
Відповідно до Звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна, складеного 06 червня 2021 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №771/19 11.10.2019 року, вартість відновлювального ремонту (з урахуванням ПДВ) - 124316,16 грн. Коефіцієнт фізичного зносу – 0,43%. 
Згідно з Довідкою № 1 від 01.07.2021 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, у Справі ДВС №75661, складеною провідним спеціалістом МТСБУ Гузько В.В., затвердженою Начальником відділу регламентних виплат Михайлом ДЕЛАЙЧУКОМ, підтверджена шкода по майну складає 109 391,11 грн.
Відповідно наказу МТСБУ (номер справи 75661) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, департаменту фінансів наказано сплатити ОСОБА_2 109 391,11 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. 
Тобто, позивачем відшкодовано завдані ОСОБА_1 збитки внаслідок ДТП у розмірі 109 391,11 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1032190 від 02.07.2021 року, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1782,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1032040 від 30.06.2021 року (рахунок №289 від 06.06.2021 року, акт виконаних робіт від 06.06.2021 року).
Як вбачається із матеріалів справи, предметом судового розгляду у цій справі є вимоги МТСБУ про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
В силу положень статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
За змістом частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року в справі № 465/674/19 зазначено про те, що тлумачення ст. 1188 ЦК України свідчить, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення.
З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси.
Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою.
Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Пунктом 2.1. статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тут і далі в редакції Закону на час виплати потерпілому страхового відшкодування, тобто станом на 15 березня 2023 року) визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").
Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно з абзацом 2 пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Виключний перелік регламентних виплат, що здійснюються МТСБУ передбачено статтями 41 та 42 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У вказаних нормах визначено, що МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, передбачених цим Законом.
У справі, що розглядається, встановлено, що 22.02.2021 року о 13 год. 45 хв. у м. Харкові по Білгородському шосе, 8/1, з вини водія ОСОБА_1 , який порушив п. 12.1, 13.1 ПДР України, сталася ДТП, внаслідок якої пошкоджено майно, яке належить ОСОБА_2 .
Оскільки на час скоєння ДТП транспортний засіб, ВАЗ 210990, д.н.з. н/з НОМЕР_1 , не був забезпечений договором ОСЦПВВНТЗ, і водій ОСОБА_1 не надав доказів того, що до нього застосовуються положення п.13.1 ст.13 Закону № 1961, МТСБУ 15 березня 2023 року за заявою власника пошкодженого майна здійснило регламентну виплату у розмірі 111 173,81 грн.
Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ, подати після виплати страхового відшкодування регресний позов (у випадку страховика до страхувальника або водія транспортного засобу, особи, яка заподіяла шкоду навмисно, підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги (пункт 38.1 статті), тоді як у разі МТСБУ - до власника, водія транспортного засобу, страховика, підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги, а також особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, яка причетна до ДТП (пункт 38.2. статті).
Згідно з пунктом 38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З досліджених в судовому в судовому засіданні доказів, які відповідають критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, судом встановлено, що позивач правомірно здійснив виплату регламентної виплати потерпілій в ДТП особі, у зв`язку з чим, у нього виникло право пред`явлення регресного позову до відповідача, як винної в ДТП особи, на суму здійсненої регламентної виплати у розмірі 111 173,81 грн., оскільки він не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та не надав доказів, що належить до переліку осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При цьому, відповідач, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надав суду доказів добровільного відшкодування шкоди потерпілій стороні або сплаті МТСБУ грошових коштів в рахунок погашення виплаченої ним регламентної виплати. Крім того відповідачем не надано доказів наявності у нього підстав для звільнення від цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду відповідно до закону.
Згідно зі ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для судового захисту майнових прав позивача в обраний ним спосіб, у зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги у повному обсязі та стягує з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу грошові кошти, пов`язані з регламентною виплатою, у розмірі 109 391,11 грн, а також грошові кошти в рахунок відшкодування послуг аварійного комісара у розмірі 1782,70 грн, а всього грошові кошти у розмірі 111 173,81 грн.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2481,00 грн.
Керуючись статтями 2, 4, 12-13, 77-81, 131, 133, 137, 141, 223, 259, 263-265, 267-268, 274-279, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, код ЄДРПОУ 21647131, адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, будинок 8, в порядку регресу грошові кошти, пов`язані з регламентною виплатою, у розмірі 111 173,81 грн. (сто одинадцять тисяч сто сімдесят три гривень 81 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, код ЄДРПОУ 21647131, адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, будинок 8, судовий збір у розмірі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя          О.В. Шишкін