КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 

Справа №552/8327/25 
Провадження № 2/552/468/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.03.2026 року Київський районний суд м.Полтави в складі:
Головуючого судді – Турченко Т.В.
При секретарі – Дмитриченковій Ю.В.
За участі адвоката – Євстафієвої О.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, -
В С Т А Н О В И В :
07.10.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свій позов тим, що рішенням виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів м.Полтави №81 від 16.02.1993 року було створено автоколектив «Ластівка-2» з розташуванням по АДРЕСА_1 . 06.04.1998 року йому було видано ордер на заняття гаража (боксу) № НОМЕР_1 в гаражному автоколективі «Ластівка-2» Київського району м.Полтави. Згідно технічного паспорту на гараж № НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 27.08.2024 року, гараж побудовано в 1993 році, фундамент – залізобетонні блоки, стіни - цегла, покрівля - руберойд, перекриття – залізобетонні плити, підлога – асфальт, загальна площа гаража 39,4 кв.м. Відповідно до висновку експерта №68 від 14.10.2024 року за результатами експертного будівельно-технічного дослідження, виготовленого на його замовлення, конструктивна система, об`ємно-планувальне рішення, санітарно-гігієнічні умови, пожежна безпека та інженерне обладнання гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 відповідають вимогам будівельно-технічних норм, що діють на території України та висуваються до гаражів. Позивач спробував зареєструвати свої права на нерухоме майно через державного реєстратора та внести відповідні відомості про нього, як про власника, у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, однак 05.11.2024 року отримав рішення про відмову у проведенні реєстраційної дії, оскільки із поданих документів неможливо встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Оскільки позивачем не надано документи, що посвідчують здачу гаражу в експлуатацію, державна реєстрація прав на нього неможлива без звернення до суду та визначення права власності на майно в судовому порядку. Просив суд визнати право власності за ОСОБА_1 на гараж № НОМЕР_1 з погрібом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 39,4 кв.м.
Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 07.10.2025 року відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. Вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
14.10.2025 року від представника Полтавської міської ради Рудич Н.С. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог.
Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 23.12.2025 року закрито підготовче провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. Призначено справу до судового розгляду на 11 годину 30 хвилин 13.11.2025 року.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Євстафієва О.Б. не з`явились, попередньо адвокат надала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Представник Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради Рудич Н.С. в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час, день та місце слухання справи. Про що в матеріалах справи є повідомлення про вручення судової повістки.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.
Судом встановлено, що 06.04.1998 року ОСОБА_1 видано ордер №1469 на заняття гаражу (боксу) № НОМЕР_1 в гаражному автоколективі «Ластівка-2» Київського району м.Полтави.
Також в судовому засіданні встановлено, що спірний гараж побудований в 1993 році, документи, що посвідчують введення гаража в експлуатацію у позивача відсутні, державна реєстрація прав на даний гараж не проводилась. Земельна ділянка у встановленому чинним законодавством України порядку ОСОБА_1 не надавалась. Правовстановлюючі документи на гараж у позивача відсутні. 
Частинами 1, 2 статті 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
Частиною 3 статті 376 ЦК України встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
З вказаної правової норми вбачається, що право власності на самочинне будівництво може бути визнано за умови відведення для цієї мети в установленому порядку забудовнику земельної ділянки або якщо особа, яка здійснила таке будівництво, отримає в установленому порядку земельну ділянку, розташовану під збудованим нерухомим об`єктом, з таким цільовим призначенням, яке передбачає можливість будівництва на ній відповідного об`єкту, а також за умови відсутності заперечень з боку власника земельної ділянки (частина 4 статті 376 ЦК України) та відсутності порушення в результаті самочинної забудови прав інших осіб.
Не допускається набуття права власності на споруджені об`єкти нерухомого майна особою, яка не має права власності або такого іншого речового права на земельну ділянку, що передбачає можливість набуття права власності на будівлі, споруди, розташовані на відповідній ділянці. Виходячи з принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди право власності на об`єкт нерухомого майна набуває той, хто має речове право на земельну ділянку, про що вказано в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі №910/2861/18 (пункти 92-94), від 20.07.2022 року у справі №923/196/20 (пункт 35).
Крім того, позивачем ОСОБА_1 не надано суду доказів належності йому, автоколективу «Ластівка-2» земельної ділянки, на якій розміщене самочинне будівництво, надання відповідного погодження на розміщення гаражу на земельній ділянці комунальної власності.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити за безпідставністю.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3-13, 263-265 ЦПК України, суд, - 

В И Р І Ш И В :
Відмовити ОСОБА_1  в задоволенні позову до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
Учасники справи:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач – Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради, адреса: 36000, м.Полтава, вул.Соборності, 36, код ЄДРПОУ 24388285. 
Повний текст рішення виготовлено 05.03.2026 року. 

Головуючий суддя     Т.В.Турченко