РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
02 квітня 2026 р.  Справа № 120/4734/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 10.01.2025 №025350012566 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи дояркою у ПСП “Обрій” с. Тирлівка з січня місяця 1989 року по жовтень місяць 1989 року, з квітня місяця 1991 року по жовтень місяць 1992 року; період роботи дояркою у ПСП “Промінь” с. Дяківка з 01.01.1996 по 13.10.2016, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. “5” ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, призначити та виплатити пенсію починаючи з 03.01.2025.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 10.01.2025 №025350012566 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Ухвалою суду від 14.042025 року, прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.
У встановлений судом строк представником Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує щодо задоволення адміністративного позову, зазначивши, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону, згідно наданих документів, позивачка не має, у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи, що дає право на призначення даного виду пенсії.
01.05.2025 року представником Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує щодо задоволення адміністративного позову з підстав, викладених у рішенні від 10.01.2025 №025350012566.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 03.01.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Подана позивачем заява про призначення пенсії передана за принципом екстериторіальності на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 10.01.2025 №025350012566 позивачу відмовлено в призначенні відповідного виду пенсії, у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи.
Згідно вказаного рішення вік заявниці 55 років; страховий стаж особи - 21 рік 7 місяців 15 днів; стаж роботи дояркою (оператором машинного доїння) документами не підтверджено.
За результатом розгляду документів, до страхового та пільгового стажу не враховано період роботи в ПСП Обрій з 01.01.1989 по 31.01.1993 згідно довідок від 02.12.2024 № 108, № 109, оскільки прізвище заявниці ( ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_3 ), документ підтверджуючий зміну прізвища не надано. Також невірно зазначено посилання на статтю Закону відповідно до якого призначається пенсія.
До пільгового стажу не враховано період роботи в ПСП Промінь з 01.01.1996 по 13.10.2016, згідно довідки від 13.12.2024 № 54, оскільки невірно зазначено посилання на статтю Закону відповідно до якого призначається пенсія.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.
Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За вимогами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За змістом пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.
Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 7, згідно з яким, до доярок належать працівники, які оформлені на роботу доярками, свинарками, мають відповідні посвідчення, які постійно зайняті протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Дояркам, свинаркам, які відпрацювали повний польовий період на колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, доярки та свинарки яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії доярка та свинарка, запроваджена в 1961 році.
Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання роботи доярки, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 701/1232/16-а.
Суд наголошує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, натомість, необхідність підтвердження трудового стажу іншими документами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
На підтвердження факту трудової зайнятості позивача, зокрема спірного періоду з 01.01.1996 по 13.10.2016, суд вказує, що такий підтверджується належними записами трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 , відповідно яких з 01.01.1996 по 13.10.2016 ОСОБА_1 працювала дояркою в ПСП "Промінь" с. Дяківка.
Більше того, зміст записів в трудовій книжці вказує на те, що позивач, як доярка, виконувала норми встановлених на рік людино-днів.
Разом з тим, не вірне зазначення в довідці №54 від 13.12.2024 норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не є підставою для не зарахування стажу періоду роботи з 01.01.1996 по 13.10.2016 до пільгового.
За умови підтвердження трудового стажу позивачка, як громадянка України, наділена правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.
А отже слід зобов`язати зарахувати до пільгового стажу період роботи з 01.01.1996 по 13.10.2016.
Щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи дояркою у ПСП “Обрій” с. Тирлівка з січня місяця 1989 року по жовтень місяць 1989 року, з квітня місяця 1991 року по жовтень місяць 1992 року, то тут суд вказує на таке.
03.01.2025 позивач звернулась із заявою до Пенсійного органу про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 10.01.2025 №025350012566 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” через відсутність необхідного пільгового стажу. До страхового та пільгового стажу не враховано період роботи в ПСП “Обрій” с. Тирлівка з 01.01.1989 по 31.01.1993, згідно довідок від 02.12.2024 №108, 109, оскільки прізвище заявниці ОСОБА_2 не відповідає паспортним даним ОСОБА_3 , документ підтверджуючий зміну прізвища не надано. Також невірно зазначено посилання на статтю Закону, відповідно до якого призначається пенсія. До пільгового стажу не враховано період роботи в ПСП “Промінь” с. Дяківка з 01.01.1996 по 13.10.2016, згідно довідки від 13.12.2024 №54, оскільки невірно зазначено посилання на статтю Закону, відповідно до якого призначається пенсія.
14.01.2025 позивач повторно звернулась до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії. Додавши до неї свідоцтва про народження дітей, свідоцтво про розірвання шлюбу та Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 09.01.2025 №00048641649.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 21.01.2025 №025350012566, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” через відсутність необхідного пільгового стажу. До пільгового стажу не зараховано період роботи дояркою у ПСП “Обрій” с. Тирлівка з 01.01.1989 по 31.01.1993 та період роботи дояркою у ПСП “Промінь” с. Дяківка з 01.01.1996 по 13.10.2016.
Також вказано, що довідки видані ПСП “Обрій” с. Тирлівка від 02.12.2024 №108, 109 та довідка видана ПСП “Промінь” с. Дяківка від 13.12.2024 №54 підлягають зустрічній перевірці підприємств щодо обґрунтованості видачі та наявності документів про встановлені норми обслуговування первинними документами.
На підставі наказу відповідача 1 від 29.01.2025 №67 головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи №2 Управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області проведено перевірку довідки від 02.12.2024 №108 виданої ПСП “Обрій” с. Тирлівка на ім`я ОСОБА_4 за період роботи з 01.01.1989 по 31.01.1993 за професією “доярка”. Перевірку проведено 11.02.2025, про що складено Акт від 11.02.2025 №0200-0903-1/1147.
Також проведено перевірку довідки від 13.12.2024 №54 виданої ПСП “Промінь” с. Дяківка, про що складено відповідний Акт від 21.02.2025 №0200-0903-1/1490.
17.03.2025 позивач втретє звернулась із заявою до відповідача 1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. 
За принципом екстериторіальності, заява позивача опрацьована Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та рішенням від 25.03.2025 №025350012566 позивачці знову відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” через відсутність необхідного пільгового стажу.
До пільгового стажу не зараховано період роботи згідно довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №5 від 11.02.2025, №23 від 21.02.2025, оскільки довідки, що підтверджували виконання встановлених норм обслуговування корів №54 від 13.12.2024 та 108 від 02.12.2024 визнані недійсними.
Поряд з цим, судом встановлено, що ПСП "Обрій" ОСОБА_5 видано нову Довідку про підтвердження наявності стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №5 від 11.02.2025, в якій зазначено, що остання працювала повний робочий день в ПСП "Обрій" і за період: з січня місяця 1989 року по жовтень місяць 1989 року; з квітня місяця 1991 року по жовтень місяць 1992 року. Виконувала роботу по догляду та доїнню ВРХ.
Крім того, ПСП "Промінь" позивачу видано Довідку про підтвердження наявності стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №23 від 21.02.2025, в якій зазначено, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день в ПСП "Промінь" і за період: з січня місяця 1996 року по 13 жовтня 2016 року виконувала роботу по догляду та доїнню ВРХ.
Враховуючи вищевикладене, суд зауважує, що даний спір виник саме у зв`язку з прийняттям оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 10.01.2025 № 025350012566, відтак, суд не надає оцінки рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.01.2025 та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та рішенням від 25.03.2025.
Поряд з цим, позивач просить зарахувати до пільгового стажу період роботи дояркою у ПСП "Обрій" з січня місяця 1989 року по жовтень місяць 1989 року та з квітня місяця 1991 року по жовтень місяць 1992 року, тобто саме на підставі Довідки про підтвердження наявності стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №5 від 11.02.2025, однак така відповідачем 2 не досліджувалася.
Разом з тим, довідка ПСП "Обрій" від 02.12.2024 №108, яка подавалася позивачем разом із заявою про призначення пенсії 03.01.2025, визнана недійсною та ОСОБА_1 видано нову довідку №5 від 11.02.2025.
Відтак, в суду відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача дояркою у ПСП "Обрій" з січня місяця 1989 року по жовтень місяць 1989 року та з квітня місяця 1991 року по жовтень місяць 1992 року на підставі довідки №5 від 11.02.2025.
Крім того, суд враховує, що позивач не оскаржує рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 10.01.2025 № 025350012566 та не наводить обґрунтувань в частині не врахування періоду роботи в ПСП Обрій з 01.01.1989 по 31.01.1993 згідно довідок від 02.12.2024 № 108, № 109.
Отже, перевіривши в сукупності підстави прийняття рішення про відмову відповідача 2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 10.01.2025 № 025350012566, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання такого рішення протиправним та його скасування.
Водночас, з метою захисту порушених прав та інтересів позивача, необхідно зобов`язати пенсійний орган зарахувати до пільгового стажу період роботи з 01.01.1996 по 13.10.2016 та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 03.01.2025.
Разом з тим, визначаючись щодо пенсійного органу, який слід зобов`язати зарахувати спірний період роботи, суд зазначає наступне.
Пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
У справі, яка розглядається суд встановив, що для прийняття рішення за результатами розгляду поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності визначено територіальний підрозділ ПФУ - ГУ ПФУ в Кіровоградській області, рішенням якого відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Відтак, дії зобов`язального характеру щодо зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивачки має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що першочергово вирішував питання про призначення пенсії, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Кіровоградській області.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2024 року в справі № 500/1216/23.
Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій і докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, у визначений судом спосіб.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.
Крім того, суд зауважує, що позивачем заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.
Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу у цій справі, суд керується такими мотивами.
Згідно з ч. 1, 4 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч. 2 ст. 16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Так, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»:
- договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4);
- інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6);
- представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).
Згідно з положеннями ст. 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Ч. 2 та 3 ст. 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Системний аналіз вказаних законодавчих положень доводить, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат.
На підтвердження цих обставин суду надаються договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших понесених стороною витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Такі документи повинні бути оформлені у визначеному законом порядку та відповідати критеріям належності, допустимості, достатності та достовірності.
При цьому, покладення обов`язку довести неспівмірність витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не можуть нівелювати положень ст. 139 КАС України щодо обставин, які враховує суд при вирішенні питання про розподіл судових, зокрема обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
В силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, у рішенні ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (п. 268, 269).
Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.
З матеріалів справи вбачається, що в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано акт приймання-передачі наданих послуг від 08.04.2025 та квитанцію до договору про надання правової допомоги від 31.03.2025 №9.
Суд звертає увагу на те, що договір про надання правової допомоги є угодою сторін, яка повинна бути виконана в майбутньому. На момент ухвалення рішення договір про надання правничої допомоги від 31.03.2025 №9 позивачем суду не надано.
З огляду на зазначене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 10.01.2025 №025350012566 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи з 01.01.1996 по 13.10.2016 та повторно розглянути її заяву про призначення пенсії за віком від 03.01.2025.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 . судовий збір в розмірі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, код ЄДРПОУ 13322403)
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, код ЄДРПОУ 20632802)

Суддя Віятик Наталія Володимирівна