ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2026 року 	м.Дніпро	справа № 280/5724/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року у справі № 280/5724/25 (суддя Батрак І.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач) №204850020644 від 03.04.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 позивачу відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”;
- зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з 01 лютого 2025 року;
- зобов`язати відповідача при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №2 періоди його роботи з 19.07.1988 по 02.11.1988, з 04.03.1991 по 20.06.1994, з 21.06.1994 по 05.10.1994, з 06.10.1994 по 20.02.2002, з 25.05.2005 по 30.09.2006, з 15.05.2007 по 30.11.2007, з 10.01.2012 по 31.01.2025, період навчання з 01.09.1985 по 13.07.1988, період проходження військової служби з 13.11.1988 по 10.12.1990.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Так, суд:
- визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №204850020644 від 03.04.2025 щодо відмови призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2;
- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 26.07.1988 період його роботи з 01.07.2000 по 20.02.2002, до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 періоди його роботи з 19.07.1988 по 02.11.1988, з 04.03.1991 по 20.06.1994, з 21.06.1994 по 05.10.1994, з 06.10.1994 по 20.02.2002, з 25.05.2005 по 01.11.2006, з 15.05.2007 по 31.10.2007, з 10.01.2012 по 31.01.2025, період навчання з 01.09.1985 по 13.07.1988, період проходження військової служби з 13.11.1988 по 10.12.1990, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.03.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.
Із рішенням суду не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, неналежну оцінку доказів, відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В скарзі відповідач вказує, що підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є наявність у відповідному списку виробництв, робіт, професій і посад, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, професії (посади), яку обіймає (обіймав) працівник, виробництв, на якому працює (працював), та роботи, яку виконує (виконував); зайнятість на вказаних роботах протягом повного робочого дня, а також підтвердження шкідливих умов праці працівників за результатами атестації робочих місць, а до 21.08.1992 – підтвердження документами відповідних умов праці. Проведення атестації робочих місць регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» пунктом 4 якого передбачено, що атестація робочих місць за умовами праці провадиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.
Згідно з наданими документами пільговий стаж за Списком 2 у позивача відсутній, оскільки в наданій довідці від 21.03.2025 № 10-44/2300 посада вказана електрозварник 5 та 6 розряду не відповідає посаді, вказаній в наказах про результати атестації робочих місць № 128 від 18.03.2008, № 157 від 15.03.2013, №193 від 10.04.2018 та постанові КМУ від 24.06.2016 № 461 електрозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, в долученому переліку до наказу про результати атестації робочих місць № 247 від 28.04.2023 вказана посада електрозварник, що не відповідає посаді вказаній у постанові КМУ від 24.06.2016 3 461. Електрозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням на напівавтоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.
Оскільки робота в умовах, що дає право на призначення пільгової пенсії не підтверджена позивачем належним чином, право на зарахування періодів навчання з 01.09.1985 по 13.07.1988, та періоду проходження військової служби з 13.11.1988 по 10.12.1990 до пільгового стажу у позивача відсутнє. 
До страхового стажу не зараховано згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 26.07.1988 періоди роботи позивача з 01.07.2000 по 20.02.2002, оскільки відповідно даним реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не прослідковується робота за вказаний період. 
Отже, відсутність підтвердження вказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування стажу.
За твердженнями відповідача, немає можливості зарахувати період роботи через відсутність в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомостей про нарахування та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Також відповідач у скарзі звертає увагу на те, що призначення та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера. Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області було уповноважене лише на розгляд конкретної заяви позивача на прийняття відповідного рішення у відповідності до п. 4.2. Порядку № 22-1, на підставі чого Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не наділене повноваженнями щодо виконання рішення суду, оскільки позивач проживає на території, що обслуговується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.
Дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні.
Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві позивач стверджує, що погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд повно встановив обставини справи та дав їм належну юридичну оцінку. На думку позивача відсутні підстави для скасування законного рішення суду першої інстанції.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що 27 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком пільгових умовах, згідно з Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області №204850020644 від 03.04.2025, яким опрацьовано заяву за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу. Страховий стаж позивача складає 30 років 09 місяців 14 днів. Пільговий стаж – 0 років 0 місяців 0 днів. За доданими документами до страхового стажу згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 26.07.1988 не зараховано період роботи з 01.07.2000 по 20.02.2002, оскільки відповідно до даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не прослідковується робота за вказаний період. До пільгового стажу за Списком №2 не зараховано періоди згідно пільгової довідки №10-44/2300 від 21.03.2025, оскільки посада вказана у довідці елктрогазозварник 5 та 6 розряду не відповідає посаді, вказаній в наказах про атестацію робочих місць № 128 від 18.03.2008, № 157 від 15.03.2013, № 193 від 10.04.2018 та постанові КМУ від 24.06.2016 № 461- Електрогазозварники, зайняті різання та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. Додатково повідомлено, що в долученому переліку до наказу про результати атестації робочих місць № 247 від 28.04.2023 вказана посада - Електрогазозварник, що не відповідає посаді Поставі КМУ від 24.06.2016 № 461 - Електрогазозварники, зайняті різання та ручним зварюванням, на ектрозварники, зайняті різання та ручним зварюванням, на машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.
Не погоджуючись з такою відмовою відповідача у зарахуванні спірних періодів до страхового та пільгового стажу, відмовою у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновків, що 
відповідач протиправно не зарахував періоду роботи позивача до страхового стажу з 01.07.2000 по 20.02.2002, посилаючись на дані із реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування - цей період зараховується відповідно до ЗУ № 1058 на підставі трудової книжки.
Підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа. Оскільки, пільговий стаж позивача підтверджений належно оформленими записами у трудовій книжці, довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії про періоди роботи, що враховуються для призначення пільгової пенсії, суд вважав, що період роботи позивача з 19.07.1988 по 02.11.1988, з 04.03.1991 по 20.06.1994, з 21.06.1994 по 05.10.1994, з 06.10.1994 по 20.02.2002, з 25.05.2005 по 01.11.2006, з 15.05.2007 по 31.10.2007, з 10.01.2012 по 31.01.2025, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_3 підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача.
Також за висновками суду, оскільки робота позивача в умовах, що дає право на призначення пільгової пенсії, підтверджена належним чином, ОСОБА_1 має право на зарахування періодів навчання з 01.09.1985 по 13.07.1988 та періоду проходження військової служби з 13.11.1988 по 10.12.1990 до пільгового стажу.
Колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відповідача. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в оскарженій відповідачем частині, з огляду на наступне.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі -Закон № 1058- ІV).
Частиною 1 ст. 45 Закону України № 1058-IV встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Частиною 3 ст. 24 Закону України №1058-IV встановлено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно зі статтею 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637) - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Страховий стаж, набутий до 01.01.2004, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а страховий стаж, набутий після 01.01.2004, підтверджується довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Як встановлено судом, згідно з відомостями трудової книжки НОМЕР_4 від 26.07.1988, ОСОБА_1 працював, зокрема:
- з 19.07.1988 по 02.11.1988 електрозварником 4 розрядку (записи 2, 3);
- з 04.03.1991 по 20.06.1994 в котельно-монтажному цеху електрозварником ручної зварки 4 розряду (записи 5-7);
- з 21.06.1994 по 05.10.1994 у фірмі “Отделочник” (мовою оригіналу) зварником 5 розрядку (запис 8-9);
- з 06.10.1994 по 20.02.2002 у фірмі “Огвікон” зварником 5 розряду (записи 10-11);
- з 25.05.2005 по 01.11.2006 електрозварником 5 розряду (записи 16, 17);
- з 15.05.2007 по 31.10.2007 на ТОВ “Велес-строй” електрозварником 5 розряду (записи 18 -19);
- з 10.01.2012 в КП “Харківські теплові мережі”, електрогазозварником 5 розряду (запис 20-22 трудової книжки).
Стосовно достатності записів заявника у трудовій книжці в аспекті набуття права на призначення пенсії на пільгових умовах суд зазначає, що у силу правового висновку Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №520/10521/19 та від 09.07.2020 у справі №235/7688/16-а, чіткість та однозначність записів трудової книжки найманого працівника, котрі вказують на те, що виконувана робота підлягає включенню до спеціального страхового стажу за Списком №1, призводить до відсутності правових підстав для витребування уточнюючих довідок.
Для підтвердження пільгової роботи за Списком № 2, позивач надавав наступні документи:
- довідку від 21.03.2025 № 01-44/2301, яка видана КП “Харківські теплові мережі”, про те, що за період з 10.01.2012 по теперішний час зі шкідливими умовами праці при п`ятиденному робочому тижні він мав відпуски без збереження заробітної плати;
- довідку від 21.03.2025 № 01-44/2302, яка видана КП “Харківські теплові мережі” про те, що була проведена атестація у 2003 році, у 2008 році, у 2013 році, у 2018 році та у 2023 році. Після проведених атестацій на робочому місці електрогазозварника 5, 6 розряду ОСОБА_1 технологічний процес, умови і характер праці докорінно не змінювались, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;
- наказ від 10.04.2018 № 193 “Про результати атестації робочих місць за умовами праці у І кв. 2018р.”;
- наказ від 28.04.2023 № 247 “Про результати атестації робочих місць за умовами праці для призначення працівникам пільг та компенсацій за роботу в несприятливих умовах праці у І кварталі 2023 року”;
- наказ від 15.03.2013 № 157 “Про результати атестації робочих місць за умовами праці у І кв. 2013р.”;
- наказ від 20.03.2003 № 156 “Про результати атестації робочих місць за умовами праці”;
- наказ від 18.03.2008 № 128 “Про результати атестації робочих місць за умовами праці”.
Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 ОСОБА_1 в графі “Відомості по спеціальному стажу” вбачається, що у спірний період позивачу враховано спецстаж за кодом ЗП3013Б1.
Постановою Кабінету Міністрів від 11.03.1994 №162 “Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах” затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII “Загальні професії” передбачені професії “електрозварники” та “електрогазозварники”.
Постановою Кабінету Міністрів від 16.01.2003 №36 “Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах” затверджено Список №2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII “Загальні професії” передбачені професія “електрозварники ручного зварювання”.
Згідно зі Списком №2, затвердженого постановами Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. №10, від 11.03.1994 р. №162, №461 від 24.06.2016р. право на пільгову пенсію мають: електрогазозварювальники, електрогазозварники, газозварники, електрозварники ручного зварювання, електрозварники, на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням в середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, електрогазозварники зайняті на ручному зварюванні.
Підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.
Оскільки, пільговий стаж позивача підтверджений належно оформленими записами у трудовій книжці, довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії про періоди роботи, що враховуються для призначення пільгової пенсії, суд обгрунтовано дійшов висновку, що спірні періоди роботи позивача: з 19.07.1988 по 02.11.1988, з 04.03.1991 по 20.06.1994, з 21.06.1994 по 05.10.1994, з 06.10.1994 по 20.02.2002, з 25.05.2005 по 01.11.2006, з 15.05.2007 по 31.10.2007, з 10.01.2012 по 31.01.2025, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_3 підлягають зарахуванню до його пільгового стажу.
Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1058-ІV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 04.05.1998 №401 “Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування” згідно постанов Кабінету Міністрів України №1854 від 12.12.2002 та №303 від 12.03.2003.
Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Отже, при обчисленні пільгового стажу позивача за період роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV і даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а після 01 січня 2004 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
У спірному випадку відповідач протиправно не зарахував період роботи позивача до його страхового стажу з 01.07.2000 по 20.02.2002, посилаючись на дані із реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки цей період мав бути зарахований відповідно до ЗУ № 1058 на підставі трудової книжки.
Щодо зарахування періодів навчання з 01.09.1985 по 13.07.1988 та періоду проходження військової служби з 13.11.1988 по 10.12.1990 до пільгового стажу.
Відповідно до ст.38 Закону України від 10.02.1998 № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту», час навчання зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Статтею 8 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” № 2011 від 20.12.1991 передбачено, зокрема, що час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України “Про оборону України” зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу, в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України “Про оборону України”, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Оскільки суд дійшов висновку, що робота позивача в умовах, що дає право на призначення пільгової пенсії підтверджена належним чином, ОСОБА_1 має право на зарахування періодів його навчання з 01.09.1985 по 13.07.1988 та періоду проходження військової служби з 13.11.1988 по 10.12.1990 до пільгового стажу.
З огляду на викладене, є правильними висновки суду, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 03.04.2025 року № 204850020644 є протиправним та підлягало скасуванню.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Колегія суддів погоджується з висновками суду, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 26.07.1988 період його роботи з 01.07.2000 по 20.02.2002, до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 періоди його роботи: з 19.07.1988 по 02.11.1988, з 04.03.1991 по 20.06.1994, з 21.06.1994 по 05.10.1994, з 06.10.1994 по 20.02.2002, з 25.05.2005 по 01.11.2006, з 15.05.2007 по 31.10.2007, з 10.01.2012 по 31.01.2025, період навчання з 01.09.1985 по 13.07.1988, та період проходження військової служби з 13.11.1988 по 10.12.1990, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах.
Щодо доводів скаржника, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не наділене повноваженнями на виконання рішення суду, оскільки позивач проживає на території, що обслуговується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.
З 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.
В даному випадку заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, за результатом якої прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, яке оскаржується в рамках даної справи.
Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області не приймалось рішення по суті заяви позивача про призначення пенсії, відтак відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, і саме його рішення оскаржується в судовому порядку, відтак на останнє і має бути покладено обов`язок відновлення порушених прав позивача.
Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції рішення в оскарженій відповідачем частині ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст. 311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року у справі № 280/5724/25 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак