П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/17654/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К. 
Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П. 
18 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П. 
суддів: Смілянця Е. С.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, протиправними та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 27.05.2024 пенсії за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, з урахуванням раніше виплачених коштів.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що у серпні 2024 року звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки. Листом від 02.09.2024 відповідач повідомив, що з 14.12.2023 позивачка переведена з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Підстав для застосування середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислену як середній показник за 2020-2022 роки при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відсутні оскільки після попереднього перерахунку не набула 24 місяці страхового стажу. Вважає протиправною відмову пенсійного органу щодо перерахунку та виплати пенсії за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україніка 2020-2022 роки, оскільки після призначення пенсії по інвалідності працювала та набула більше 24 місяців страхового стаж. Просить задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.06.2025 у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та з 03.10.2007 отримувала пенсію по ІІІ групі інвалідності від загального захворювання, з 22.09.2009 – по ІІ групі інвалідності від загального захворювання, розмір якої обчислений відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 14.12.2023 позивачку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У вересні 2024 року позивачка звернулася до пенсійного органу із заявою, в якій просила здійснити з 14.12.2023 перерахунок та виплату пенсії за віком за наявними в пенсійній справі документами на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, посилаючись на абзац 3 частини 3 статті 45 вказаного Закону.
Листом від 04.10.2024 відповідач повідомив, що з 14.12.2023 позивачка переведена з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно із документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж становить 32 роки 6 місяців 7 днів (враховано по 25.05.2013), коефіцієнт страхового стажу становить 0,32500. Заробітна плата врахована за періоди роботи з 01.07.1995 по 30.06.2000 (згідно із довідкою про заробітну плату) та з 01.07.2000 по 31.05.2013 (згідно із індивідуальними відомостями про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку), індивідуальний коефіцієнт заробітку - 0,72090. При обчисленні пенсії застосований показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014-2016 роки - 7405,03 грн. З 01.03.2024 проведений автоматичний перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" від 23.02.2024 №185. Зазначений перерахунок пенсії проведений шляхом збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії (7405,03 грн х 1,0796 = 7994,47 грн). Підстави для застосування середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2021-2023s роки, при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відсутні, оскільки після попереднього перерахунку не набула 24 місяці страхового стажу.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020-2022 роки, позивачка звернулася з позовом до суду.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що з моменту призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV позивачка не набула страхового стажу, визначеного абзацом 3 частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV, необхідного для перерахунку пенсії на підставі цієї норми, тому відповідач, правомірно відмовив позивачці щодо перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, розмір якої з 14.12.2023 обчислений із застосуванням показника середньої заробітної плати по України за 2014-2016 роки.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Статтею 1 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Положеннями статті 9 Закону №1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до статті 10 Закону №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Відповідно до статті 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.
Згідно з частиною другою статті 40 Закону №1058-ІV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.
У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.
Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини 5 статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.
Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зд - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частини третьої статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу), і яка визначається за формулою: Зд=Д/Тх-100%, де Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.
У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.
При обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу) за періоди сплати страхових внесків за застрахованих осіб, зазначених у пунктах 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону та за періоди, які включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-ІV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що правила, які регулюють переведення з одного виду пенсії на інший поширюються виключно на ті три види пенсій, які призначаються за правилами Закону №1058-IV, тобто пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
Відтак, наведені приписи свідчать про те, що при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини третьої статті 45 Закону №1058-IV в частині застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Зокрема, у постановах від 10.04.2019 (справа №211/1898/17) та 10.07.2018 (справа №520/6808/17) Верховний Суд зауважив, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Водночас, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії, тобто середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, однак за умови, що особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.
Так, із матеріалів справи встановлено, що позивачці з 03.10.2007 була призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
З 14.12.2023 за її заявою виплачується пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Отже, позивачку було переведено з пенсії по інвалідності на пенсію по віку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Отже, на переконання суду, в даному випадку має місце саме переведення з одного виду пенсії на інший згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV, а не призначення пенсії вперше.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, з 01.03.2024 позивачу проведений автоматичний перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" від 23.02.2024 №185.
При цьому, позивач заявляє вимоги щодо здійснення з 27.05.2024 перерахунку та виплати пенсії за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, при цьому нею не враховано, що оскільки після попереднього перерахунку пенсії з 01.03.2024 позивач не набула 24 місяці страхового стажу, відтак підстави для застосування середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2021-2023 роки, при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відсутні.
Зазначене свідчить, що з моменту попереднього перерахунку пенсії позивачка набула менше 24 місяців страхового стажу, а отже при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком позивачка не набула права на перерахунок її із застосуванням середньої заробітної плати (дохіду) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це визначено абз. 3 частини третьої статті 45 Закону №1058-IV.
Суд першої інстанції витребував пенсійну справу позивачки, дослідив надані відповідачем документи, встановив дату призначення пенсії по інвалідності, дату переведення на пенсію за віком, застосований показник середньої заробітної плати та факт відсутності 24 місяців страхового стажу після переведення.
Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач, правомірно відмовив позивачці щодо перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, розмір якої з 14.12.2023 обчислений із застосуванням показника середньої заробітної плати по України за 2014-2016 роки.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Смілянець Е. С.    Драчук Т. О.