Яготинський районний суд Київської області

Справа № 382/2658/25
Провадження № 2/382/391/26

РІШЕННЯ
Іменем України

12 лютого 2026 року Яготинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Кисіль О.А.
за участю секретаря Голованова В.І.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Яготині Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, 

ВСТАНОВИВ:
Позивач в особі представника – адвоката Вак Ольги Володимирівни звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, відповідно до вимог якого просить встановити, що ОСОБА_1 постійно проживав однією сім`єю на час відкриття спадщини разом з матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .
Позов обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом.
Крім того, позивач являється спадкоємцем майна померлої за заповітом.
В свою чергу відповідач по справі є онуком померлої та відповідно спадкоємцем п`ятої черги за законом.
В передбачений законодавством термін позивач та відповідач до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталися, однак позивач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживала разом з померлою на час відкриття спадщини.
Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивач на вищевказане майно не може, оскільки оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинку з надвірними будівлями та спорудами від 5 жовтня 2009 року є пошкодженим.
Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 27.11.2025 року відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень. Зобов`язано приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Черних О.В. надати до суду інформаційну довідку із спадкового реєстру щодо реєстрації спадкової справи ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник позивача звернулася до суду з заявою, в котрій просила розглянути справу у відсутність сторони позивача, та позивачки, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги позову визнав та вказав, що йому відомо, що ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_3 проживав разом з нею однією сім`єю та здійснював за нею догляд. 
Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1268 даного Кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Згідно п.п. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року).
Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
З пп. 3.22 п. 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Перевіривши матеріали справи, враховуючи письмові пояснення сторін по справі, роз`яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідач позов визнав, та визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачем позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст.258-259, 265, 268, 354, 141, 200, 206 ЦПК України, ст.1216-1218, 1223, 1235, 1268,1262, 1269, 1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,  задовольнити.
Встановити, що ОСОБА_1 постійно проживав однією сімєю на час відкриття спадщини разом з матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 12 лютого 2026 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О. А.