Справа № 736/1003/24
Номер провадження 2-др/736/5/26

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року м. Корюківка
Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді - Пархомчук Т.В.,
за участі секретаря - Крапивної Г.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківці у приміщенні суду, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, заяву Товариства з обмеженою відповідальності «Дніпрофінансгруп» про ухвалення додаткового рішення по справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, ТОВ «Дніпрофінансгруп», 20.02.2026 звернувся до суду із клопотанням про ухвалення додаткового рішення по справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, та просить суд розглянути заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про стягнення витрат на професійну на правову допомогу стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 5500,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час слухання заяви повідомлений належним чином.
Заявник, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час слухання заяви про винесення додаткового рішення повідомлявся належним чином через електронний кабінет у системі «Електронний суд». Подав до суду заяву, в якій зазначив, що в задоволенні заяви ТОВ «Дніпрофінансгруп» про винесення додаткового рішення по справі необхідно відмовити з підстав того, що при перегляді рішення Корюківського районного суду від 15.08.2024 Чернігівським апеляційним судом вже було стягнуто витрати на правову допомогу. На його адресу не було надіслано копій документів, підтверджуючих на необхідність витрат на правову допомогу, та чи пов`язані такі витрати із розглядом замовної проти відповідачів справи № 736/100/24, чи пропорційні такі витрати до сфабрикованого спору з урахуванням ціни позову та ін.. не було взагалі на його адресу надіслано копій документів, які могли б свідчити, що якійсь витрати правової допомоги були понесені позивачем при його зверненні до суду з якимись запереченнями проти його заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. До Корюківського районного суду надіслана заява про ухвалення додаткового рішення від ТОВ «Дніпрофінансгруп», проте в справі № 736/1003/24 позивачем виступало ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», зовсім інше товариство та з іншою юридичною адресою, ніж те, що подало заяву про ухвалення додаткового рішення.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час слухання заяви ТОВ «Дніпрофінансгруп», повідомлялась належним чином через електронний кабінет у системі «Електронний суд».
Від представника ТОВ «Дніпрофінансгруп» надійшло клопотання, в якому заявник вказує на те, що 27.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» змінила найменування юридичної особи на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп», а також відбулася зміна місцезнаходження юридичної особи з 49089, Дніпропетровська область м. Дніпро вул. Автотранспортна, будинок 2, офіс 205 на 49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, буд. 9. Крім того, відбулась зміна видів економічної діяльності та зміна установчих документів, відповідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань. Вказані зміни відображені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про що свідчить додана до заяви виписка з реєстру. Враховуючи наведене заявник просить змінити найменування юридичної особи позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп».
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 11.02.2026 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання - відмовлено.
Під час постановлення ухвали суду не було вирішено питання про розподіл судових витрат на правову допомогу, заявлених до стягнення Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».
Так на час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами від ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» 12.06.2025 до суду надійшли заперечення щодо заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. 
Також 17.06.2025, до суду надійшла заява ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 4000,00 грн, понесеними у зв`язку із наданням заперечень на заяву про перегляд за ново виявленими обставинами. До цієї заяви позивач надав суду докази направлення іншим учасникам справи цієї заяви з додатками, в тому числі ОСОБА_1 . Тому суд не знаходить підстав вважати, що ОСОБА_1 не отримував заяви про відшкодування витрат позивача на правову допомогу, а також доказів понесених витрат, які є додатками до заяви ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» від 17.06.2025.
Надаючи правову оцінку обставинами справи суд зазначає наступне.
Згідно із п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.
Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Згідно із ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Під час розгляду скарги судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та адвокатським бюро «Юлії Чміль» було укладено договір про надання правової допомоги № 02/01-24 від 02.01.2024. Згідно із умовами договору вартість наданих юридичних послуг Бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, відповідно до тарифів вказаних у додатку № 1 до договору та виставляє клієнту відповідний рахунок. За результатами надання юридичної допомоги співробітником адвокатом Бюро складається акт, що підписується представниками з обох сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги та її вартість. Між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та адвокатським бюро «Юлії Чміль» було складено акт надання правничої допомоги № 1106-25 від 11.06.2025 щодо надання юридичних послу по справі № 736/1003/25, що розглядається в Корюківському районному суду Чернігівської області і вартість таких робіт становить 4000,00 грн.
Надаючи оцінку доказам, які були надані позивачем на обґрунтування розміру судових витрат суд вказує на невідповідність розміру витрат на оплату послуг адвоката критеріям, встановленим частиною п`ятою статті 134 КАС України та вважає розмір заявлених ТОВ «Дніпрофінансгруп» до стягнення витрат на професійну правничу допомогу завищеним, а тому, взявши до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, оцінивши співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, виходячи із засад розумності та справедливості, приходить до висновку про зменшення розміру стягнутих на його користь судових витрат з 4000 грн до 2000 грн. 
Щодо посилань ОСОБА_1 про те, що із заявою про винесення додаткового рішення звернулась інша юридична особа, аніж та, що подавала позовну заяву суд вважає їх необґрунтованим.
Судом встановлено, що 27.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» змінила найменування юридичної особи на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп», також відбулась зміна місцезнаходження юридичної особи з 49089, Дніпропетровська область, м. Дніпро вул. Автотранспортна, будинок 2, офіс 205 на 49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, буд. 9.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно правову форму та назву. 
Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру. 
Назва юридичної особи є її необхідною ознакою, яка забезпечує участь у цивільному обороті від свого імені та слугує засобом її індивідуалізації, що дозволяє відокремити її від інших юридичних осіб. Назва юридичної особи може зазнавати змін. Зміна назви юридичної особи проявляється в її зовнішній літеральній корекції 
Зміна назви юридичної особи тягне лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви.
Зміна найменування юридичної особи — це лише коригування установчих документів, а не реорганізація (злиття, приєднання, поділ, перетворення). Юридична особа залишається тією ж самою: код ЄДРПОУ, права та обов`язки зберігаються, правонаступництва не виникає.
Також суд, та роз`яснює відповідачу у справі, що додаткове рішення у справі відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України може бути прийняте за власної ініціативи суду, якщо не було здійснено розподілу судових витрат, а тому суд вважає, що як підстава для відмови в ухваленні додаткового рішення те, що заява про його винесення подана юридичною особою зі зміненою назвою є неспроможною.
Щодо того, що Чернігівським апеляційним судом було стягнено із відповідачів судові витрати на професійну правничу допомогу, а тому вони не можуть стягуватися з відповідачів за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, то суд вважає такі твердження безпідставними. Стягнення з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу за наслідками розгляду справи по суті не впливає на вирішення питання судом щодо розподілу судових витрат за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне постановити у справі додаткове судове рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат на надання професійної правничої (правової) допомоги, зменшивши їх розмір.
На підставі викладеного, керуючись статтями 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 270, 447-452 Цивільного процесуального кодексу України, суд 

У Х В А Л И В:

Прийняти додаткове рішення суду у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат і 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» (49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, буд. 9, код ЄДРПОУ 40696815) 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя         Т. В. Пархомчук