Справа №581/344/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сізов Д. В.	
Номер провадження 33/816/318/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Бороденко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бороденко В.М. на постанову Липоводолинського районного суду Сумської області від 22 травня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцят тисяч) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 22 травня 2025 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 25.04.2025 о 08:25 год по вул. Сумській у селищі Липова Долина Роменського району Сумської області керував автомобілем Nissan Almera, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6820. Результат тесту 0,58 проміле. Своїми діями порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Бороденко В.М. подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову у зв`язку з необґрунтованістю, недоведеністю події, складу адміністративного правопорушення та істотним порушенням норм процесуального права, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 . 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказувала, що судом першої інстанції не встановлено основного факту у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме того, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ і складення щодо нього адміністративних матеріалів відбулося під час безпосереднього виконання ним обов`язків військової служби, відповідно його огляд на стан алкогольного сп`яніння повинен був проводитися не в порядку ст. 266 КУпАП, а в порядку ст. 266-1 КУпАП.
Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог законодавства, а тому вважається недійсним, а його результати недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку встановлених законом. 
Стверджувала, що поліцейськими під час огляду допущено ряд процесуальних порушень, які проігноровані судом першої інстанції, а саме у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №311140 від 25.04.2025 відсутні відомості, стосовно того яким саме транспортним засобом керував ОСОБА_1 , не вказана ні марка автомобіля, ні номерний знак. Також відсутня інформація стосовно того, з якими ознаками алкогольного сп`яніння був зупинений ОСОБА_1 . Місцем вчинення правопорушення є вулиця Сумська, фактично місце вчинення інкримінованого правопорушення визначити не можливо. 
Апелянт зазначав, що огляд ОСОБА_1 та обставини вчинення інкримінованого правопорушення зафіксовано на 9 коротких відео, тобто фіксація проводилась не безперервно. Тому ці записи не є достатніми доказами вчинення правопорушення. 
Вказувала, на те, що під час огляду водія відсутні свідки (в порушення вимог ч. 6 ст. 266 КУпАП), які могли б підтвердити чи спростувати інформацію, зазначену в протоколі. 
Стверджувала, що працівниками поліції не було ознайомлено громадянина ОСОБА_1 з його правами, що суперечить абзацу 4 п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. У зв`язку з чим ОСОБА_1 не зміг скористатись наданими йому законодавством правами, в тому числі на правову допомогу та правом, гарантованим ст. 63 КУ. 
За таких обставин, апелянт зазначає, що вина особи, що притягається да адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не доведена та не підтверджується належними доказами, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності. 

До початку судового засідання на адресу Сумського апеляційного суду від захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Бороденко В.М. надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби.
Дане клопотання захисник мотивує тим, що з 03.01.2025 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою, виданою військовою частиною від 29.10.2025 №595, а тому, застосувавши аналогію закону, наявні обґрунтовані підстави для зупинення судового провадження відповідно до положень ст. 335 КПК України. 
Вирішуючи клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Бороденко В.М. про зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
При цьому, частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч.1 ст.130 КУпАП.
Також слід зазначити, що наведені вище положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не позбавлена можливості подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи, має захисника - адвоката Бороденко В.М., яка представляє його інтереси під час розгляду справи, та безпосередньо і подала апеляційну скаргу на постанову суду, тому він не позбавлений можливості забезпечити належним чином свій судовий захист .
Відповідно до ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду, захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у провадженні, або був призваний для проходження військової служби за мобілізацією під час особливого періоду, суд зупиняє судове провадження щодо такого обвинуваченого до моменту його розшуку, видужання або звільнення з військової служби. Таке зупинення провадженні передбачено виключно для кримінального процесу.
Крім того, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не врегульовано порядок зупинення провадження у справах про адміністративні правопорушення в умовах воєнного стану. 
Так, Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено випадки зупинення розгляду справ про адміністративні правопорушення. Відповідно до частини 4 статті 277 КУпАП строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, пов`язаних з корупцією, зупиняється судом у разі, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядження чи на лікуванні, у відпустці тощо).
Таким чином зупинення розгляду справ про адміністративні правопорушення КУпАП передбачений, але він не може бути застосований до справ про адміністративні правопорушення, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.
З врахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката Бороденко В.М. про зупинення провадження у справі і вважає за необхідне провести розгляд апеляційної скарги по суті.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бороденко В.М., яка апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне право порушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №311140 від 25.04.2025 року, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП;
- роздруківкою результату тестування на алкоголь за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6820, згідно якої результат тесту – 0,58 проміле ;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатор Alkotest Drager 6820, результат 0,58 проміле, з результатом згоден;
- письмовим поясненням ОСОБА_1 ; 
- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме як 25.04.2025 близько 08:25 працівниками поліції був зупинений автомобіль Nissan Almera, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , для перевірки документів. Під час процедури перевірки документів, працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, про що останнього було повідомлено.
Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу, на що ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд на газоаналізаторі Alkotest Drager 6820, результат 0,58 проміле, з вказаним результатом був згоден. 
Враховуючи викладене, працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_2 про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.
Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9.а ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.
Твердження апелянта про те, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ і складення щодо нього адміністративних матеріалів відбулося під час безпосереднього виконання ним обов`язків військової служби, відповідно його огляд на стан алкогольного сп`яніння повинен був проводитися не в порядку ст. 266 КУпАП, а в порядку ст. 266-1 КУпАП., апеляційний суд зазначає наступне.
За змістом ст. 266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
Відповідно до ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст. 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому, при проведенні огляду військовослужбовця водія, таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія присутність представника військової служби не обов`язкова. 
Як було встановлено, у даному випадку військовослужбовець ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 25.04.2025 о 08 год 25 хв в селищі Липова Долина по вул. Сумській, з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто поза межами території військової частини. Будь-яких повідомлень про те, що він виконує бойове завдання або прямує на службу чи зі служби, працівникам поліції ОСОБА_1 не висловлював. Крім того захисником не подано належних доказів до апеляційної скарги, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 на території військової частини та/або виконання ним обов`язків військової служби в той час. 
Таким чином, в даному випадку, співробітниками поліції була дотримана процедура огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 , передбачена ст. 266 КУпАП, а також вірно кваліфіковані його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що поліцейськими під час огляду допущено ряд процесуальних порушень, які проігноровані судом першої інстанції, а саме у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №311140 від 25.04.2025 відсутні відомості, стосовно того яким саме транспортним засобом керував ОСОБА_1 , не вказана ні марка автомобіля, ні номерний знак, апеляційний суд до уваги не приймає виходячи за наступного. 
Перевіривши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №311140 від 25.04.2025 апеляційний суд встановив, що він за своїм змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, зокрема, містить дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема в п. 6 протоколу зазначено транспортній засіб Nissan Almera, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . 
Щодо тверджень що в протоколі відсутня інформація стосовно того, з якими ознаками алкогольного сп`яніння був зупинений ОСОБА_1 та місцем вчинення правопорушення є вулиця Сумська, фактично місце вчинення інкримінованого правопорушення визначити не можливо, то апеляційний суд зазначає, що ст. 256 КУпАП не передбачає вимоги щодо обов`язкового зазначення переліку ознак сп`яніння безпосередньо в тексті протоколу, оскільки такі ознаки згідно з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, фіксуються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, який долучається до протоколу про адміністративне правопорушення. Тому відсутність у самому протоколі про адміністративне правопорушення інформації щодо ознак алкогольного сп`яніння не є істотним порушенням і не впливає на допустимість доказів, оскільки така інформація наявна в акті огляду - основному документі, який фіксує проведення процедури.
Із матеріалів справи вбачається, що акт огляду ОСОБА_1 містить ознаку алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, що стала підставою для проведення огляду, та підписаний водієм без зауважень. 
Щодо тверджень про неможливість визначення місця вчинення правопорушення через зазначення лише вулиці Сумської, то суд вважає їх безпідставними, оскільки назва вулиці в межах населеного пункту є достатньою географічною ідентифікацією місця керування транспортним засобом, а точне місце зупинки додатково підтверджується наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, що в сукупності дозволяє суду однозначно встановити обставини події.
Щодо посилань в апеляційній скарзі на те, що огляд ОСОБА_1 та обставини вчинення інкримінованого правопорушення зафіксовано на 9 коротких відео, тобто фіксація проводилась не безперервно, а тому ці записи не є достатніми доказами вчинення правопорушення, то їх апеляційний суд вважати обґрунтованими не може, оскільки наданими суду відеозаписами зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, дозволяють встановити дійсні обставини справи, які чітко вказують на ОСОБА_1 , як на правопорушника, який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6820.
Крім того, загальний порядок зберігання та видачі відеозаписів передбачено розділом VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС №1026 від 18.12.2018, в якому будь-яких застережень щодо надання до суду безперервного запису з моменту активації камери немає. Отже, наявні відеозаписи події є належними та допустимими доказами у справі.
Довід апелянта про те, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не були залучені свідки та працівниками поліції не було роз`яснено водію його права, апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів може проводитися у присутності двох свідків або із застосуванням технічних засобів відео-фіксації. Залучення свідків є обов`язковим лише у разі відсутності відео-фіксації проведення огляду.
Із матеріалів справи вбачається, що проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння здійснювалося із застосуванням технічних засобів відео-фіксації, що підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовано як саму процедуру огляду, так і оголошення її результатів водію. Окрім цього, працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право особи користуватися юридичною допомогою адвоката та права передбачені ст. 63 Конституції України. 
Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.
Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити захиснику особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Бороденко В.М. у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби. 
Постанову судді Липоводолинського районного суду Сумської області від 22 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Бороденко В.М. на цю постанову – без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.