МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ 

Справа № 210/3928/25 
Провадження № 2/210/124/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
27 квітня 2026 року          
Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:
головуючого судді    Скотар Р.Є.,
секретаря судового засідання  Колос Д.В.,
позивача      ОСОБА_1 ,
представника позивача    Неклеси М.М.,
відповідача      ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Неклеси Миколи Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст заяви
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Неклеса М.М. звернувся до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали разом з 1998 року за адресою: АДРЕСА_1 . Проживаючи разом, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вели спільне господарство, мали спільний бюджет та спільні витрати, спільно харчувалися, займалися благоустроєм квартири у якій проживали разом, виховували дітей ОСОБА_1 від першого шлюбу, відпочивали як родина, святкували свята. ОСОБА_3 відносився до ОСОБА_1 , як до своєї дружини, їx сімейні відносини ґрунтувалися на любові та взаємоповазі, фактично вони виконували права та зі спільного сімейного бюджету ОСОБА_1 та ОСОБА_3 завжди разом купували їжу, ліки, одяг, сплачували рахунки, дбали один про одного, купували один одному на с подарунки та ходили в гості до друзів. Будь-яких сварок чи непорозумінь під час спільного проживання між ними не було.
Юридична фіксація факту проживання однією сім`єю без шлюбу необхідно заявнику для вирішення питання щодо реалізації права на отримання виплат у зв`язку із зникненням безвісті та вчинення необхідних процесуальних дій відповідно до чинного законодавства, як законного члена сім`ї зниклого безвісті.
Враховуючи викладене просить суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісті 06.08.2024 року, однією сім`єю, як жінки та чоловіка, без реєстрації шлюбу, пов`язаних спільним побутом та взаємними правами та обов`язками, в період часу з 01.01.1998 року по 12.01.2024 року
Рух по справі
Ухвалою суду від 11 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні, клопотання про виклик свідків задоволено (а.с.33).
Аргументи учасників справи
ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала просила задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Неклеса М.М. в судовому засіданні підтримав позов та просив задовольнити з мотивів викладених у ньому.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову.
Представник третьої особи Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України в судовому засіданні присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань до суду не надходило.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що згідно довідки заступника начальника Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України солдат ОСОБА_3 з 12.01.2024 року перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 (а.с.14).
Згідно довідки т.в.о. начальника Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України солдат ОСОБА_3 з 15.01.2024 року перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 (а.с.13).
20.08.2024 року ОСОБА_2 отримала сповіщення № 627 від 20.08.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що майстер першої ремонтної майстерні ремонтного взводу артилерійського озброєння ремонтної роти ракетно-артилерійського озброєння ремонтно-відновлювального батальону військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 06.08.2024 року зник безвісті під час ведення бойових дій в районі н.п. Сергіївка Покровського району Донецької області (а.с. 13).
Відповідно до Акту від 17.09.2024 року за підписами мешканців будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 « ОСОБА_3 дійсно проживав з 1998 року по 12.01.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації (а.с.16).
Згідно копії паспорту громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).
Згідно виписок з особового рахунку ОСОБА_1 за період з 12.01.2024 року по 06.08.2024 року ОСОБА_3 постійно переводив грошові перекази на її картковий рахунок (а.с.16).
Також судом в судовому засіданні досліджено фотографії, надані заявником на підтвердження факту постійного проживання чоловіка та дружини однією сім`єю без реєстрації шлюбу, які дійсно містять світлини характерні для сімейного життя
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що є сусідкою позивача, знайома з ОСОБА_3 , який проживав з 1998 року разом із ОСОБА_1 однією сім`єю як чоловік та дружина в її квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , за комунальні послуги сплачували порівну.
Мотивувальна частина
Позиція суду та застосовані норми права
Положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.
Згідно вимогам ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У відповідності до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Згідно зі ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.
При застосуванні ст. 74 Сімейного кодексу України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.
За приписами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Таким чином, предметом доказування у спорі про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є такі обставини, що мають матеріально-правове значення: чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а саме спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків.
Майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.
Аналогічні висновки, висловлені Верховним Судом в постанові від 18.07.2018 у справі №544/1274/16-ц та в постанові від 12.02.2020 у справі № 207/3371/17.
Великою Палатою Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 554/8023/15-ц зазначено, що встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.
У Віснику Верховного Суду України № 8 (144) за 2012 р. викладені правові позиції Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, де зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, термін спільного проживання (не менше п`яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом).
У Постанові Верховного Суду від 03.11.2022 у справі №361/4744/19 зазначено, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15.07.2020 по справі №524/10054/16.
Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Згідно вимог ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства.
Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.
Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя.
Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».
Процесуальні гарантії, викладені у ст. 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Colder v. theUnitedKingdom ), п. п. 28 - 36. Series A №18). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення «спору судом».
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Під час розгляду справи встановлено, що з 1998 року по 12.01.2024 року позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , мали спільний побут та бюджет, вели спільне господарство, виконували взаємні права та обов`язки.
Ці обставини також підтверджені показами свідка ОСОБА_6 яка, допитана у судовому засіданні. Крім показів свідка вищезазначені факти підтверджуються фото таблицею (а.с.14-15).
Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що позивачем надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , однією сім`єю з 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою АДРЕСА_1 .
За таких обставин, заява адвоката Неклеси Миколи Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.13,81,263-265,315,318,319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Позов адвоката Неклеси Миколи Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу - задовольнити.
Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю, як жінки та чоловіка, без реєстрації шлюбу, в період часу з 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.
Повний текст рішення складено та підписано 27 квітня 2026 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 );
- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_4 );
- третя особа: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_5 ).

Суддя: Р. Є. Скотар