Справа № 361/10247/25 
Провадження № 2/361/3798/25 
06.04.2026 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ) 
06 квітня 2026 року   м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді   Червонописького В.С.,
за участю секретаря   Тихоненко І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про стягнення пені з прострочення сплати аліментів та позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:
02 вересня 2025 року позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Скопич М.С. звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про стягнення пені з прострочення сплати аліментів та позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якої зазначила, що наказом Дніпровського районного суду міста Херсона від 09.09.2011 року стягнуто з відповідача аліменти у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.09.2011 року і до повноліття дитини до 13.11.2028 року (справа №2-н-2097/11). Постановою Новомиргородського ВДВС від 30.11.2011 року було відкрито виконавче провадження за №30212928. В подальшому, у зв`язку зі змінами в законодавстві, з відповідача почали стягувати аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Станом на сьогодні, розмір аліментів, який нараховується державним виконавцем до сплати становить 1598,00 грн. За наказом про стягнення аліментів у відповідача міститься заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 126461,02 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем Новомиргородського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Зазначає, що відповідач не сплачував аліменти на утримання сина у повному обсязі. При цьому, відповідач не звертався до суду з позовом про зміну розміру аліментів, не ставив питання про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. 
Наголошує, що зважаючи на виконаний позивачем розрахунок пені за прострочення сплати аліментів – пеня має бути стягнута з відповідача у розмірі 126461,02 грн. Однак, враховуючи застосування до відповідача штрафних санкцій у вигляді штрафу в розмірі 69755,98 грн, а також враховуючи норми ч. 1 ст. 196 СК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто пеню у розмірі 56705,04 грн. 
Щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав вказувала наступне.
16 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського РУЮ у м. Херсоні було зареєстровано наш з відповідачем шлюб, актовий запис №576. Від шлюбу у позивача з відповідачем є син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За рішенням Дніпровського районного суду міста Херсона від 11.05.2012 року шлюб з відповідачем розірвано (справа №2-3653/11). 
Оскільки відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання сина, у 2011 році позивач звернулася до Дніпровського районного суду міста Херсона із заявою, у якій просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на сина ОСОБА_4 . Наказом Дніпровського районного суду міста Херсона від 09.09.2011 року стягнуто з відповідача аліменти у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.09.2011 року і до повноліття дитини - до ІНФОРМАЦІЯ_2 (справа №2-н-2097/11). 
В подальшому, у зв`язку зі змінами в законодавстві, з відповідача мали стягувати аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Станом на сьогодні, розмір аліментів, який нараховується державним виконавцем до сплати становить 1598,00 грн. На даний час вартість життя невпинно зростає, а тому позивач вважає, що аліменти у такому розмірі не можуть покрити всі витрати їх спільного з відповідачем сина. 
За наказом про стягнення аліментів у відповідача міститься заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 126461,02 грн. 
Щодо особистого спілкування відповідача з сином та його участі у його вихованні позивач вказувала наступне. 
Востаннє відповідач бачив сина у 2011 році на його хрещенні. З того часу відповідач перестав виконувати свої батьківські обов`язки щодо сина ОСОБА_4 та забезпечувати його матеріально. Він не спілкується з сином, не вітає його з днем народження, не цікавиться його здоров`ям. Син через це дуже страждає і не розуміє таку поведінку батька. 
Отже, відповідач фактично самоусунувся від виконання його батьківських обов`язків по утриманню, вихованню та розвитку їх сина. 
Позивач акцентувала увагу, що повністю опікується інтересами та потребами сина ОСОБА_4 , піклується про нього, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям. 
Так, відповідно до характеристики на ОСОБА_3 , виданої Броварським ліцеєм №10 вбачається, що вихованням дитини займається саме позивач. Вказано, що ОСОБА_1 підтримує зв`язок з класним керівником та регулярно відвідує школу. 
Відповідно до характеристики на ОСОБА_5 , видану ЗДО “Казка” зазначено, що вихованням дитини займається ОСОБА_1 та має довірливі відносини з сином. Ян завжди радо розділяє своє дозвілля під час колективних екскурсій, які відбуваються за місцем роботи позивача.
Згідно з акту обстеження житлово-побутових умов від 16.07.2025 року родина проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказано, що син знаходяться на повному утриманні та вихованні позивача. Встановлено, що відповідач не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина. Вказані обставини підтвердили сусіди. 
Стверджувала, що з відкритих джерел їй стало відомо, що відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, a також притягався до кримінальної відповідальності за незаконне поводження зі зброєю та умисне тяжке тілесне ушкодження. 
Вважає, що батько з такою аморальною поведінкою не може сформувати правильний світогляд у їх спільного сина. 
У зв”язку з вищевикладеним просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.10.2011 по 01.09.2025 року у розмірі 56705,04 грн. Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. 
Ухвалою судді від 08 вересня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про стягнення пені з прострочення сплати аліментів та позбавлення батьківських прав залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків заяви протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.
29 вересня 2025 року на виконання вимог ухвали суду представником позивача усунено недоліки. 
Ухвалою суду від 01 жовтня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 28.10.2025 року.
Ухвалою суду від 04 березня 2026 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду на 06 квітня 2026 року.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи були повідомленні належним чином, в спосіб передбачений ЦПК України.
Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі неодноразово направлялася відповідачу засобами поштового зв`язку Акціонерного товариства “Укрпошта”, проте судова кореспонденція йому не вручена та повернута до суду.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформулював правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Представник третьої особи: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області у судове засідання не з`явився, надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського РУЮ у м.Херсоні, за актовим записом № 576. 
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , видане повторно ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Херсон Херсонської області, а його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с. 12).
Судовим наказом Дніпровського районного суду міста Херсона від 09.09.2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.09.2011 року і до повноліття дитини - до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 13.10.2011 року було вирішено стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини, ОСОБА_1 , у розмірі частини його доходу, щомісячно, починаючи з 07.09.2011 року і до досягнення дитиною трьох років. 
Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 11.05.2012, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 прізвище не змінювала. 
Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17.04.2025, виданою Новомиргородським відділом державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було постановлено стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 50% до погашення боргу по аліментах у розмірі 137879,64 грн з урахуванням поточних аліментів, а після погашення боргу по аліментах у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина, ОСОБА_3 , до досягненням ним повноліття. 
Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, виданим Новомиргородським відділом державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), сукупний розмір заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 12.06.2025 становить 126461,02 грн, штраф за несплату аліментів - 69755,98 грн, виконавчий збір - 13951,20 грн (а.с. 15-17). 
Відповідно до довідки від 05.11.2025, виданої вищезазначеним відділом державної виконавчої служби, ОСОБА_1 не отримувала аліментів з ОСОБА_2 у період із 01.05.2025 по 31.10.2025. 
Згідно з інформацією з Єдиного реєстру боржників, станом на 23.10.2025 ОСОБА_2 перебуває в реєстрі боржників з категорії стягнення аліментів (ВП 30212928). 
Позивачем при подачі позовної заяви зроблено розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.10.2011 року по 01.09.2025 року, згідно з яким розмір пені складає 126461,02 грн (а.с. 29-34).
Відповідно до характеристики на ОСОБА_3 , виданої Броварським ліцеєм №10 вбачається, що вихованням дитини займається саме позивач. Вказано, що ОСОБА_1 підтримує зв`язок з класним керівником та регулярно відвідує школу (а.с. 19). 
Відповідно до характеристики на ОСОБА_5 , видану ЗДО “Казка” зазначено, що вихованням дитини займається ОСОБА_1 та має довірливі відносини з сином. Ян завжди радо розділяє своє дозвілля під час колективних екскурсій, які відбуваються за місцем роботи позивача (а.с. 20).
Згідно з акту обстеження житлово-побутових умов від 16.07.2025 року родина проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказано, що син знаходяться на повному утриманні та вихованні позивача. Встановлено, що відповідач не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина. Вказані обставини підтвердили сусіди ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 18). 
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 встановлено, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до неповнолітнього сина, ОСОБА_3 .
Зібрані відомості дають підстави зробити висновок, що ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.
Між сторонами виник спір з приводу позбавлення батьківських прав та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Вирішуючи вимоги в частині позбавлення батьківських прав, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.
За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. “Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав”, позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків (рішення від 7 грудня 2006 по справі “HUNT v. UKRAINE”, № 31111/
Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні, забезпечений усім необхідним, при цьому відповідач життям сина не турбується та не зацікавлений у його вихованні.
З огляду на викладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина, без поважних причин залишивши його без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з сином, позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно сина є свідомим нехтуванням своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.
Вирішуючи вимоги в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів суд зазначає наступне.
Спірні правовідносини регулюються ст.196 Сімейного кодексу України (далі - СК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року).
Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+….(Anх1%хQn), де:
p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;
A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;
Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;
A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;
Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;
An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;
Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 “Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів” роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав, як і будь-яких доказів щодо відсутності його вини у несплаті аліментів або ж неспроможності сплачувати аліменти, а тому підстав вважати, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з вини відповідача, у суду немає.
Отже, загальна сума пені за порушення відповідачем строків виконання аліментних зобов`язань за період 01.10.2011 року по 01.09.2025 року становить 126461,02 грн.
Разом з тим, відповідно до ст. 196 СК України, з відповідача може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів в розмірі, що не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментам, тобто 56705,04 грн.
Таким чином, оскільки відповідач є батьком неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на нього був покладений однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення свого сина, а відповідачем допущено порушення строків виконання аліментних зобов`язань, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України “Про судовий збір” від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Отже, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1211,20 грн. на користь позивача - за позовну вимогу про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 23, 76, 81,141, 247, 258, 259, 265, 280, 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про стягнення пені з прострочення сплати аліментів та позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 56705,04 грн (п`ятдесят шість тисяч сімсот п`ять гривень чотири копійки).
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Позивач може оскаржити рішення до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про сторони:
Позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання ВПО: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєтрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області, код ЄДРПОУ 04054932, адреса місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Героїв України, буд. 15.

Суддя        В.Червонописький