Справа №638/15623/25

Провадження № 2/638/2157/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року        м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді Гребенюка В.В., 
за участі секретаря судового засідання Михайлової Д.О.,
представника позивача Дуденок О.О. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в режимі відеоконференції у загальному позовному провдженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в якому просить визначити для неї додатковий строк у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Заїзд Прилуцького району Чернігівської області померла її свекруха - ОСОБА_3 . Після смерті останньої відкрилася спадщина - померлій належали земельна ділянка і будинок за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 виїхала через війну з України 24.02.2022 до Німеччини, а коли повернулася у 2025 році дізналася, що свекруха заповіла своє майно їй (позивачці). Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття сподщини ОСОБА_2 отримала відмову у прийнятті такої заяви з причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова 18.08.2025 відкрито провадження у вказаній справі. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання та надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.

У відзові відповідач - Харківська міська рада просила відмовити в позові з тих підстав, що позивачем не надано жодного документального підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини та відсутності постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії - прийнятті заяви про пийняття спадщини.

11.11.2025 судом закрито підгтовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Також, встановлено строки для подання сторонами відповіді на відзив і заперечення.

У відповіді на відзив представник позивача звертала увагу на те, що перелік нотаріальних дій визначено у ст. 34 Закону України «Про нотаріат». В данному переліку відсутня така дія, як відмова нотаріуса у прийнятті заяви про прийняття спадщини. Поизивач була не обізнана про наявність заповіту, що є у відповідності до висновків Верховного суду поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Вказувала, що інші спадкоємці крім позивача відсутні. Наведене вважала підставою для задоволення позову.

Правом подання заперечень відповідач не скористався.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовільнити з підстав в ньому зазначених.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, дату і місце судового засідання, але представник відповідача в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Заїзд Прилуцького району Чернігівської області померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть, видане Виконавчим комітетом Сухополов`янської сільскої ради Прилуцького району Чернігівської області.

13.01.1988 рішеням у справі № 2-282 Дзержинського районного нарсуду м. Харкова за померлою було визнано право власності в порядку спадкування на будинок АДРЕСА_2 .

Право власності на вказаний дом зареєстроване за ОСОБА_3 , як свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, номер витягу: 213166172.

На підтвердження права власності ОСОБА_3 на будинок АДРЕСА_2 також надано довідку про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна з перевіркою відомостей з відкритих інформаційних ресурсів та технічний паспорт.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка, кадастровий номер: 6310136300:08:036:0016 за адресою: АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_3 народився син ОСОБА_4 . Батько: ОСОБА_5 . На підтвердження чого надано копію повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, номер витягу 00053911797 від 01.10.2025.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 27.08.1994, яке видане Київським відділом громадянського стану у м. Харкові.

Від шлюбу подружжя мало сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який на день смерті ОСОБА_3 був вже повнолітім.

За даними Свідоцтва про смерть, виданного 06.02.2018 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

13.02.2018 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , складено заповіт, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поліщук О.В., яким спадкодавиця заповіла все своє майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач за паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 24.02.2022 покинула Україну. Повернулася вона, як свідчить копія квитка НОМЕР_6, оформленого на ім`я ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_2 , у серпні 2025 року. 

Місце проживання позивача зареєстровано згідно довідки № 209 від 26.03.2018 за адресою: АДРЕСА_3 .

Листом від 11.08.2025 № 263/02-31 приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О. відмовлено позивачу в прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка було зареєстрована в геріартричному центрі с. Заїзд Прилуцького району Чернігівської області. Відмові обгрунтовано пропуском встановленого законодавством 6-місячного строку для прийняття спадщини. 

Витребувана судом інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 82660594 від 24.09.2025 засвідчує відсутність у дному реєстрі інформації щодо ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Даних, що позивач був обізнаний про існування заповіту на час відкриття спадщини і сроку прийняття останньої матеріали справи не містять. Не свідчать матеріали справи і про те, що позивач була на утриманні сподкодавиці.

Крім того, на момент розгляду справи в ній відсутня інфрмація про наявність інших спадкоємців, крім позивача. 

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як передбачено ч.ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Цивільним кодексом України у ст. 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

При цьому в силу ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Дією, що свідчить про прийняття спадщини особою, яка не проживала із спадкодавцем, виходячи з положень ст. 1269 ЦК України, є подача заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

За положеннями ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Визначаючи порядок правового регулювання діяльності нотаріату Закон України «Про нотаріат» в ст. 60 передбачає, крім іншого, що нотаріус за місцем відкриття спадщини за своєю власною ініціативою вживає заходів до охорони спадкового майна, коли це потрібно в інтересах спадкоємців, відказоодержувачів, кредиторів або держави.

Правилами ч. 2 ст. 63 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Закон визначає коло осіб, яких наділяє правом на спадкування незалежно від наявності заповіту. Це, зокрема особи, які мають, згідно ст. 1241 ЦК України, право на обов`язкову частку у спадщині: малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

За відсутності заповіту ЦК України у ст.ст. 1261 - 1265 надає право спадкувати наступним особам.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї.

Отже, в законі визначено осіб, які є такими, що обізнані із своїм правом на спадкування.

Як вбачається з вищенаведеного позивач не наділений законом правом на спадкування, адже не відноситься до жодної з черг спадкоємців та не є особою, що має право на обов`язкову частку у спадщині. Відповідно, враховуючи свободу спадкодавця заповідати будь-кому своє майно ОСОБА_2 не знала про її право на спадкування загалом і з незалежних від неї причин не вчиняла юридично значущих дій у встановлені законом строки, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування. Через наведене необізнаність позивача щодо наявності заповіту слід визнати поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Такі висновки відповідають викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23.

Також, суд враховує, що вимушений виїзд ОСОБА_2 з території України через війну, разом з необізнаністю про наявність заповіту та відсутністю виклику нотаріуса у порядку ч. 2 ст. 63 Закону України «Про нотаріат», є обставиною, яка також об`єктивно перешкоджала здійсненню позивачем права на прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, які роблять вчасне звернення в нотаріальну контору неможливим або важким.

Оформлення відмови у прийнятті заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини у вигляді відповіді на заяву, а не постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, не змінює суті такого документу нотаріуса і зводиться до відмови заявнику у прийнятті даної заяви і видачі свідоцтва. Вказане узгоджується з висновком Верховного суду у постанові від 07.02.2024 р. у цивільній справі № 201/1883/21.

За встановлених обставин позовні вимоги про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід задовільнити.

Судові витрати суд не розподіляє у відповідності із проханням позивача у наданій суду заяві, що відповідає принципу диспозитивності, передбаченому ст. 13 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
 
Позовну заяву задовільнити повністю.

Визначити для ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю у три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З текстом даного судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: 
АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 

Представник позивача: адвокат Дуденок Оксана Олександрівна, ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_8 , тел. НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 

Відповідач: Харківська міська рада, адреса: 61003, м.Харків, Майдан Конституції, 7, ЄДРПОУ 04059243

Суддя            В. В. Гребенюк