Справа № 127/12929/26
Провадження 2-о/127/215/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2026 року 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В., присяжних Папишева Д.С., Погребняк Н.М., за участю: 
секретаря судового засідання Соушко Ю.О.,
прокурора Лугової Г.А., 
представника заявника Кудренка Я.В.,
представника заінтересованої особи - адвоката Тарнавської В.В.,
заінтересованої особи ОСОБА_1 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за заявою Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради» про госпіталізацію ОСОБА_1 в примусовому порядку без його згоди,
ВСТАНОВИВ:
КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради» звернулося до суду із заявою про госпіталізацію  ОСОБА_1 в примусовому порядку без його згоди.
Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , був госпіталізований 13.04.2026 о 20:13 год в КНП «ВОКПЛ ім. акад. Ющенка ВОР». Доставлений на лікування машиною ЕМД, в супроводі поліції, лейтенант поліції Сидорук Ю. К., ВНП №018460, невістки та дружини внаслідок погіршення психічного стану - наслідком якого є розлади мислення та емоційно-вольової сфери: став проявляти агресію, конфліктувати, постійно свариться, висловлює маячні ідеї відношення щодо сусідів, погрожує фізичним насиллям родині. При вступі 13.04.2026 о 20:16 год. дав усвідомлену згоду на госпіталізацію до психіатричного закладу. 14.04.2026 при огляді у відділенні погодився на обстеження та лікування, згодом у відділенні категорично відмовився від прийому ліків, став проявляти агресію до оточуючих. 16.04 2026 вранці при співбесіді з лікуючим лікарем попросив лікаря ознайомитися зі своєю медичною картою стаціонарного хворого, імпульсивно вихватив її з рук лікаря розірвавши усвідомлені згоди.
16.04.2026. о 12:00 год. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був оглянутий комісією лікарів-психіатрів лікарні, яка підтвердила доцільність його госпіталізації для надання психіатричної допомоги. 
Зазначене стало підставою для звернення до суду з заявою про госпіталізацію  ОСОБА_2 в примусовому порядку без його згоди. 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2026 вказану заяву прийнято до розгляду та постановлено здійснювати її розгляд у порядку окремого позовного провадження.
У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримав та просив заяву задовольнити.
Заінтересована особа ОСОБА_1 , стосовно якого вирішується питання про примусову госпіталізацію, заперечував щодо його примусової госпіталізації. ОСОБА_1 пояснив, що на цей час працює водієм-далекобійником, здійснює перевезення вантажів, зокрема за кордон. Підтвердив, що під час проходження строкової військової служби в Німецькій Демократичній Республіці був комісований, проте не надав точної інформації про причини непридатності до проходження військової служби. Також підтвердив, що спочатку надав добровільну згоду на лікування у в КНП «ВОКПЛ ім. акад. Ющенка ВОР». Проте в подальшому відмовився від лікування, оскільки його не влаштовують умови перебування в лікарні та відношення медичного персоналу. Водночас визнав, що у нього є певні проблеми та йому потрібно пройти курс лікування, однак висловив намір лікуватись за місцем проживання.
Представник заінтересованої особи заперечував щодо примусової госпіталізації ОСОБА_1 .
Прокурор не заперечувала щодо задоволення заяви.
Заслухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, представника особи, відносно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , був госпіталізований ІНФОРМАЦІЯ_2 о 20:13 год в КНП «ВОКПЛ ім. акад. Ющенка ВОР». Доставлений на лікування машиною ЕМД, в супроводі поліції, лейтенант поліції ОСОБА_4 , ВНП №018460, невістки та дружини внаслідок погіршення психічного стану - наслідком якого є розлади мислення та емоційно-вольової сфери: став проявляти агресію, конфліктувати, постійно свариться, висловлює маячні ідеї відношення щодо сусідів, погрожує фізичним насиллям родині. При вступі 13.04.2026 о 20:16 год. дав усвідомлену згоду на госпіталізацію до психіатричного закладу. 14.04.2026 при огляді у відділенні погодився на обстеження та лікування, згодом у відділенні категорично відмовився від прийому ліків, став проявляти агресію до оточуючих. 16.04 2026 вранці при співбесіді з лікуючим лікарем попросив лікаря ознайомитися зі своєю медичною картою стаціонарного хворого, імпульсивно вихватив її з рук лікаря розірвавши усвідомлені згоди.
16.04.2026. о 12:00 год. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оглянутий комісією лікарів-психіатрів лікарні, яка підтвердила доцільність його госпіталізації для надання психіатричної допомоги, про що надала відповідний висновок.
Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів №01-2-69/1832 від 16.04.2026, складеного за результатами огляду ОСОБА_1 , встановлено, що останній страждає на психічне захворювання у вигляді Шизоафективний розлад, яке має тяжкий характер та супроводжується вираженими порушеннями мислення, емоційної сфери та поведінки.
Згідно з наведеними у висновку даними, психічний стан пацієнта характеризується наявністю маревних ідей впливу, відношення та релігійного змісту, що проявляється у переконаннях про переслідування, змови з боку оточуючих осіб, а також у висловлюваннях містичного та паралогічного характеру. Мислення пацієнта є пришвидшеним, в`язким, із ознаками резонерства та логічних зісковзувань, що свідчить про суттєве порушення когнітивних процесів.
Емоційний стан особи є нестійким, із вираженою лабільністю, дратівливістю, злобливістю та схильністю до афективних реакцій. Поведінка пацієнта характеризується психомоторним збудженням, конфліктністю, агресивністю, схильністю до погроз фізичною розправою та провокуванням сутичок як із пацієнтами, так і з медичним персоналом.
Крім того, у висновку зазначено, що пацієнт виявляє підозрілість до оточуючих, звинувачує їх у ворожих намірах, вважає, що медичні працівники не надають допомогу, а навпаки шкодять йому, а також висловлює ідеї щодо необхідності альтернативного «лікування» через релігійні практики замість медикаментозної терапії.
Важливою обставиною є відсутність критичного ставлення до власного стану: пацієнт не усвідомлює наявності психічного розладу, відмовляється від прийому лікарських засобів, демонструє амбівалентність щодо обстеження та лікування, а також проявляє імпульсивну поведінку (зокрема, пошкодження медичної документації).
З анамнезу захворювання встановлено, що подібні психопатологічні прояви мали місце і раніше, зокрема епізод із маревними ідеями переслідування, що призвів до комісування з військової служби. Протягом останнього часу стан погіршився, що проявляється у зростанні конфліктності, підозрілості та агресії.
Комісія лікарів також зазначає, що внаслідок наявного психічного розладу пацієнт становить реальну небезпеку для оточуючих осіб, оскільки систематично погрожує фізичним насильством, провокує конфліктні ситуації та проявляє агресивну поведінку. Водночас не виключається ризик заподіяння шкоди і самому собі з огляду на виражене психомоторне збудження та відсутність критики до власного стану.
Відповідно до висновку встановлено діагноз F25.0 – Шизоафективний розлад, маніакальний тип.
Враховуючи дані медичної документації (висновок огляду комісії лікарів-психіатрів особи, яка потребує госпіталізації у примусовому порядку), суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 виявляє реальні наміри вчинити дії, що є небезпечними для нього та його оточуючих, може завдати значної шкоди своєму здоров`ю та потребує госпіталізації в примусовому порядку без його згоди.
Стаття 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.
Суд установив наявність підстав для задоволення заяви щодо госпіталізації ОСОБА_1 до психіатричного закладу в примусовому порядку без його згоди, оскільки в судовому засіданні підтверджено наявність важкого психічного розладу, лікування якого можливе лише в стаціонарних умовах, та внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. 
Керуючись ст. 14, 16, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 339, 340, 341, 342 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Заяву Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради» про госпіталізацію ОСОБА_1 в примусовому порядку без його згоди - задовольнити. 
Госпіталізувати до Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у примусовому порядку без його згоди.
Рішення суду допустити до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено 20 квітня 2026 року.

Суддя          В. В. Горбатюк 

Присяжні         Д. С. Папишев 

Н. М. Погребняк