Справа № 365/1099/25 
Номер провадження: 2/365/177/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

21 квітня 2026 року  селище Згурівка
Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Кучерявої Л.М. 
за участі секретаря судового засідання Воєводи І.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2025 року позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», в особі директора Велікданова С.К., через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», звернулося до Згурівського районного суду Київської області з позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованість за Договором кредиту № ДП 0014147 в розмірі 7637,00 гривень та понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 гривень.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29.04.2025 між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання кредиту № ДП 0014147, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 3500,00 гривень строком на 98 днів із фіксованою процентною ставкою в розмірі 0,9%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 30% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 1050,00 гривень. Договір підписаний електронним підписом позичальника. Кредитодавець на виконання умов договору виконав своє зобов`язання, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 3500,00 гривень, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок відповідача. В подальшому кредитодавцем відступлено право вимоги за вказаним договором кредиту, зокрема, ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали Договір факторингу № 14/10/25 від 14.10.2025, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту № ДП 0014147 від 29.04.2025. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань не виконав ні перед кредитодавцем, ні перед позивачем. Заборгованість відповідача за договором кредиту складає 7637,00 гривень, з яких: 3500,00 – сума заборгованості за основною сумою боргу; 3087,00 гривень – сума заборгованості за процентами; 1050,00 гривень – сума заборгованості за комісією.
Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 06.01.2026 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановила сторонам відповідні строки для подання заяв по суті справи, призначила справу до розгляду, задовольнила клопотання про витребування доказів та витребувала відповідні докази.
19 січня 2026 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що у зв`язку із початком повномасштабної збройної агресії проти України вона була вимушена залишити територію України та виїхати до Французької Республіки з міркувань безпеки. На даний час постійно перебуває за кордоном, що унеможливлює її особисту участь у судових засіданнях. Після вимушеного виїзду з України її фінансове становище суттєво погіршилося, вона втратила стабільне джерело доходу, має значні витрати на проживання за кордоном та не має можливості своєчасно виконувати всі фінансові зобов`язання. Зазначає, що невиконання зобов`язань за кредитним договором не було умисним ухиленням від сплати боргу, а стало наслідком об`єктивних та незалежних від неї обставин, пов`язаних із війною та вимушеним переміщенням. На теперішній час вона вживає заходи для врегулювання свого фінансового становища та розглядає можливість погашення заборгованості після його стабілізації. З урахуванням викладеного просить суд врахувати складні життєві обставини, в яких вона перебуває, розглянути справу без її участі, при вирішенні спору керуватися принципами справедливості та пропорційності. Додатково 09.02.2026 направила до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку, подали до суду заяви, у яких просили розгляд справи проводити без їхньої участі.
Суд визнав можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін, та їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 
З досліджених письмових доказів судом встановлено, що 29.04.2025 між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Договір про надання кредиту № ДП 0014147, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 3500,00 гривень на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «ФК «МАЙБІЗ». Строк, на який надається кредит – 98 днів. Процентна ставка становить 0,9% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту. Комісія за надання кредиту становить 1050,00 гривень, яка нараховується одноразово в день підписання цього договору за ставкою 30% від суми наданого кредиту та погашається позичальником відповідно до Графіку платежів. Кредитодавець надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки позичальника, реквізити якої надані позичальником кредитодавцю з метою отримання кредиту протягом двох банківських днів з дня підписання цього договору. Договір підписаний одноразовим ідентифікатором позичальника ОСОБА_1 – 60Сu8E6t. 
Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. 
Договір про надання кредиту № ДП 0014147 від 29.04.2025 підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Підписання Договору про надання кредиту № ДП 0014147 від 29.04.2025, свідчить про те, що відповідач всі умови цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною першою ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Судом встановлено, що на виконання умов Договору про надання кредиту № ДП 0014147 від 29.04.2025 кредитодавцем було здійснено переказ грошових коштів ОСОБА_1 в сумі 3500,00 гривень на її картковий рахунок, вказаний нею у договорі, через надавача платіжних послуг ТОВ «ПрофітГід». 
Зарахування кредитних коштів у сумі 3500,00 гривень на рахунок відповідача ОСОБА_1 також підтверджується повідомленням та випискою за договором № б/н за період 29.04.2025-02.05.2025 по рахунку, до якого було емітовано картку № НОМЕР_2 , що належить відповідачу ОСОБА_1 , наданою АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 06.01.2026 в частини витребування доказів.
Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Із розрахунку заборгованості за Договором про надання кредиту № ДП 0014147 від 29.04.2025 вбачається, що за відповідачем ОСОБА_1 рахується непогашена заборгованість у загальному розмірі 7637,00 гривень, з яких: 3500,00 – сума заборгованості за основною сумою боргу; 3087,00 гривень – сума заборгованості за процентами; 1050,00 гривень – сума заборгованості за комісією. Первісним кредитором нараховувалися відсотки в межах строку кредитування та у розмірі, визначеному договором. Позивачем проценти та будь-які інші штрафні санкції не нараховувались.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом.
За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Тобто відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Судом встановлено, що 14.10.2025 між ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (фактор) та ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» (клієнт) укладено Договір факторингу № 14/10/25, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за відповідний Реєстр за плату у передбачений цим договором спосіб. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу.
14 жовтня 2025 року між ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» підписано Реєстр прав вимог № 14/10/25, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Договором про надання кредиту № ДП 0014147 від 29.04.2025 у загальному розмірі 7637,00 гривень.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконала свої зобов`язання згідно з умовами Договору про надання кредиту № ДП 0014147 від 29.04.2025, що призвело до виникнення кредитної заборгованості. Право вимоги до ОСОБА_1 у позивача ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» за Договором про надання кредиту № ДП 0014147 від 29.04.2025 виникло на підставі Договору факторингу № 14/10/25 від 14.10.2025. Відповідач ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву своїх заперечень щодо позовних вимог не висловила, посилалася лише на свій скрутний фінансовий стан, що не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.
Щодо судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
У позовній заяві позивач вказав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які складаються з судового збору у сумі 2422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 гривень, які він поніс у зв`язку з розглядом справи.
Сплата позивачем судового збору в сумі 2422,40 гривень при поданні позову підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 16.12.2025 № 579937102.1.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надає Договір про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ, укладений між Адвокатом «Ткаченко Юлія Олегівна» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» та Витяг з Акту № 3-ДІЛ від 08.12.2025 на суму 4500,00 гривень.
Суд враховує постанову Верховного Суду від 13.03.2025 по справі № 275/150/22 згідно з якою, суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог співмірності витрат зі складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.
Відповідач ОСОБА_1 клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу із обґрунтуванням недотримання вимог співмірності витрат зі складністю справи, обсягом і часом виконання робіт суду не надала.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 гривень, які він поніс у зв`язку з розглядом справи. 
Керуючись ст. 205, 207, 512, 513, 514, 515, 526, 530, 599, 610, 611, 625, 628, 638, 639, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 223, 247, 273, 274, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованість за Договором про надання кредиту № ДП 0014147 від 29.04.2025 у загальному розмірі 7637 (сім тисяч шістсот тридцять сім) гривень 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Учасники справи:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», адреса місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, будинок 19, офіс 181, місто Київ, 01133; код ЄДРПОУ 44280974.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий суддя Л.М. Кучерява