ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" лютого 2026 р. Справа № 910/12292/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Алданової С.О.
суддів: Корсака В.А. 
Шапрана В.В. 

секретар судового засідання Сергієнко-Колодій В.В.,
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національного банку України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.12.2025 щодо призначення оцінки фінансово-господарської діяльності та вартості акцій
у справі № 910/12292/25 (суддя Паламар П.І.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Сервіс" 
до Національного банку України
про відшкодування шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест-Сервіс" (надалі - позивач; ТОВ "Інвест-Сервіс"; заявник) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного банку України (далі - відповідач; НБУ; апелянт; скаржник;) про відшкодування шкоди. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він був учасником Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" та володів 100% його акцій. Внаслідок протиправного віднесення його банку до категорії неплатоспроможних на підставі постанови Правління Національного банку України № 408 від 23 червня 2015 року "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" до категорії неплатоспроможних", йому була завдана майнова шкода. З підстав ст. 1173 ЦК України, ч. 1 ст. 791 Закону України "Про банки і банківську діяльність" позивач просив стягнути з відповідача на свою користь завдану шкоду. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2025 у справі № 910/12292/25 призначено оцінку фінансово-господарської діяльності та вартості акцій Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" на день врегулювання згідно зі ст. 791 Закону Україну "Про банки і банківську діяльність". Доручено проведення оцінки фінансово-господарської діяльності та вартості акцій Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" Товариству з обмеженою відповідальністю "РСМ Україна". Зобов`язано Національний банк України укласти договір з Товариством з обмеженою відповідальністю "РСМ Україна" про проведення оцінки фінансово-господарської діяльності та вартості акцій Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива". Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест-Сервіс" внести на депозитний рахунок господарського суду міста Києва попередньо визначену суму витрат, пов`язану з проведенням оцінки фінансово-господарської діяльності та вартості акцій Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива". Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "РСМ Україна" подати звіт про стан фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" або повідомити суд про неможливість складення такого звіту протягом 10 днів з дня настання відповідних обставин. На період проведення оцінки фінансово-господарської діяльності банку провадження у справі № 910/12292/25 зупинено.
За висновками місцевого господарського суду, можливим, за відповідних обставин, є доручення проведення оцінки фінансово-господарської діяльності та вартості акцій Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" Товариству з обмеженою відповідальністю "РСМ Україна".
Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Національний банк України звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.12.2025 у справі № 910/12292/25 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою і такою, що прийнята судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного і всебічного з`ясування обставин справи, з неправильним установленням обставин, які мають значення для справи.
Апелянт зазначає, що Національний банк України звернувся до аудиторських компаній, які входять до топ сімки рейтингу найбільших аудиторських мереж за обсягом річного доходу, опублікованого міжнародним професійним виданням "Accountancy Age", а саме до: Товариства з обмеженою відповідальністю АУДИТОРСЬКА ФІРМА "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)", Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ", Приватного акціонерного товариства "КПМГ АУДИТ", Товариства з обмеженою відповідальністю "БДО", Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНТ ТОРНТОН ЛЕГІС" із запитами про надання до 01.12.2025 інформації про таке: чи відповідають вищезазначені аудиторські компанії критеріям, визначеним Національним банком України в постанові Правління Національного банку України від 22.06.2020 № 80 "Про затвердження Критеріїв до аудиторських фірм, які мають право проводити оцінку фінансово-господарської діяльності банку та визначення вартості акцій з метою визначення наявності/відсутності шкоди, завданої учаснику (учасникам) банку"; чи надають вищезазначені аудиторські компанії згоду на проведення оцінки фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" та визначення вартості його акцій.
Національний банк України отримав відповіді на запити від аудиторських компаній.
Зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ", яке знаходиться на другому місці рейтингу найбільших аудиторських мереж, у листі від 02.12.2025 № 02/12/2025 зазначило, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ" відповідає критеріям, визначеним Національним банком України в постанові Правління Національного банку України від 22.06.2020 № 80 "Про затвердження Критеріїв до аудиторських фірм, які мають право проводити оцінку фінансово-господарської діяльності банку та визначення вартості акцій з метою визначення наявності/відсутності шкоди, завданої учаснику (учасникам) банку" та готове на проведення оцінки фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" та вартості його акцій.
Разом з тим, Товариство з обмеженою відповідальністю АУДИТОРСЬКА ФІРМА "ПРАЙСВОТЕРХАУСКУПЕРС (АУДИТ)", яке знаходиться на першому місці рейтингу найбільших аудиторських мереж, направило 04.12.2025 лист від 02.12.2025 № 5/02.12.25, тобто вже після судового засідання, що відбулося 03.12.2025, в якому зазначило, що не відповідає вимогам, вказаним в пунктах 3 та 4 Критеріїв до аудиторських фірм, які мають право проводити оцінку фінансово-господарської діяльності банку та визначення вартості акцій з метою визначення наявності/відсутності шкоди, завданої учаснику (учасникам) банку, затверджених постановою Правління Національного банку України від 22.06.2020 № 80.
Отже, скаржник акцентує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ" відповідає критеріям, визначеним до аудиторських фірм, які мають право проводити оцінку фінансовогосподарської діяльності банку та визначення вартості акцій з метою визначення наявності/відсутності шкоди, завданої учаснику (учасникам) банку, затверджених постановою Правління Національного банку України від 22.06.2020 № 80 та яке знаходиться на другому місці рейтингу найбільших аудиторських мереж.
Також відповідач не погоджується з обраною судом першої інстанції аудиторською компанією, запропонованою позивачем - Товариство з обмеженою відповідальністю "РСМ Україна" для проведення оцінки фінансово-господарської діяльності ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" та визначення вартості його акцій, з огляду на той факт, що наявні сумніви в об`єктивності і неупередженості запропонованої ТОВ "Інвест-Сервіс" установи. Крім того, вказана установа перебуває на восьмому місці у рейтингу найбільших аудиторських мереж, у той час як є аудиторська компанія, яка перебуває на другому місці рейтингу найбільших аудиторських мереж і яка надала згоду на проведення оцінки фінансово-господарської діяльності та вартості акцій ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива".
В межах вказаного апелянт підкреслює, що логічним та справедливим видається вибір аудиторської компанії, якій доцільно доручити проведення оцінки фінансово-господарської діяльності та визначення вартості акцій ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива", а саме: Товариству з обмеженою відповідальністю "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ", яке знаходиться значно вище за рейтингом найбільших аудиторських мереж (на другому місці), ніж аудиторська компанія - Товариство з обмеженою відповідальністю "РСМ Україна" (на восьмому місці), яку визначив місцевий господарський суд. Більше того, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ" входить до списку компаній "Великої четвірки", тобто до списку чотирьох найбільших у світі компаній, які надають аудиторські та консалтингові послуги. Також відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ" (https://www.deloitte.com), одним із найвагоміших активів Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ" є репутація, саме тому основоположною складовою культури Товариства є відповідальне ведення бізнесу. Для Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ" важливими цінностями є доброчесність, якість та професіоналізм. При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ" має значний досвід в аудиті банків в Україні.
Окремо апелянтом зазначається, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням частини третьої статті 99 ГПК України, оскільки сторонами не було досягнуто згоди щодо визначення експертної установи - Товариства з обмеженою відповідальністю "РСМ Україна" для проведення оцінки фінансово-господарської діяльності та визначення вартості акцій ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива". Проте суд першої інстанції не врахував цих обставин та не скористався дискреційними повноваженнями та не визначив на свій розсуд експертну установу, а погодився з доводами позивача. При цьому не врахував, що відповідач висловив письмово та усно заперечення щодо клопотання позивача, зокрема, і щодо призначення аудиторської компанії, запропонованої позивачем.
Додатково скаржник підкреслив, що обов`язкові умови, які Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ" зазначило у відповіді від 02.12.2025 № 02/12/2025 на запит Національного банку України, не є перешкодою для проведення оцінки фінансово-господарської діяльності та визначення вартості акцій ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива". Натомість вищенаведені умови свідчать про серйозність намірів, а також ґрунтовний та професійний підхід Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ" до проведення оцінки фінансово-господарської діяльності та вартості акцій ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива".
У цілому, скаржник висновується про безпідставність, необґрунтованість та не відповідність дійсності висновків місцевого господарського суду про суперечливість поведінки "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ" під час запитів сторін щодо розгляду питань можливості проведення оцінки фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива". 
В частині висновку суду 1-ої інстанції про неповідомлення Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ" орієнтовної вартості послуг, то - відповідач зазначив, що при ґрунтовному підході до проведення оцінки фінансово-господарської діяльності та вартості акцій банку станом на 2015 рік аудиторська компанія може визначити вартість своїх послуг лише після отримання та проведення аналізу документів, необхідних для проведення такої оцінки, визначення об`єму аналізу фінансово-господарської діяльності банку, кількості ресурсів, які необхідно буде залучити для оцінки діяльності банку, тощо. І це, на його думку, додатково підтверджує серйозність намірів та ґрунтовність підходу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ" до проведення оцінки фінансово-господарської діяльності та визначення вартості акцій ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива". 
До апеляційної скарги відповідачем також долучено нові докази, а саме: відповідь PwC від 02.12.2025; лист про отримання відповіді PwC від 04.12.2025.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2025, апеляційна скарга в справі № 910/12292/25 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Корсак В.А., Шапран В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного банку України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.12.2025 щодо призначення оцінки фінансово-господарської діяльності та визначення вартості акцій у справі № 910/12292/25. Розгляд апеляційної скарги Національного банку України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.12.2025 щодо призначення оцінки фінансово-господарської діяльності та визначення вартості акцій у справі № 910/12292/25 призначено на 12.02.2026. 
До апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ТОВ "Інвест-Сервіс" просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін. Згідно аргументів позивача, доводи апеляційної скарги НБУ є помилковими, адже загалом зводяться лише до суб`єктивної незгоди скаржника з дорученням Господарським судом м. Києва проведення в даній справі оцінки фінансово-господарської діяльності та визначення вартості акцій ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» - ТОВ «РСМ Україна», а не ТОВ "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ". Однак, як вважає позивач, судом першої інстанції жодного порушення під час вибору оцінювача саме ТОВ «РСМ Україна» вчинено не було, що пояснюється тим, що ТОВ «РСМ Україна» відповідає всім вимогам і критеріям до аудиторських фірм, які визначені ст. 79-1 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» і постановою НБУ № 80 «Про затвердження Критеріїв до аудиторських фірм, які мають право проводити оцінку фінансово-господарської діяльності банку та визначення вартості акцій з метою визначення наявності/відсутності шкоди, завданої учаснику (учасникам) банку» та знаходиться на 8-му місці за виданням «Accountancy Age».
За переконанням ТОВ "Інвест-Сервіс", вибір місцевим господарським судом для проведення оцінки фінансово-господарської діяльності та визначення вартості акцій ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» у даній справі саме ТОВ «РСМ Україна», а не ТОВ "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ" відповідає вимогам як закону, так і матеріалам справи. 
Представник апелянта в судовому засіданні 12.02.2026 подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.
У судовому засіданні представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
Щодо долучених відповідачем нових доказів судова колегія зазначає, що згідно з частинами 1-3 статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (частини 4, 5 статті 80 ГПК України).
У розумінні наведених положень докази, які підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані учасниками справи одночасно з заявами по суті справи у суді першої інстанції, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем суду та належним чином обґрунтована.
У свою чергу, статтею 269 ГПК України, якою встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Системний аналіз положень статей 80 та 269 ГПК України дозволяє зробити висновок, що докази, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на учасника справи покладено обов`язок подання таких доказів. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, - наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи.
Частиною 8 статті 80 ГПК України також передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Водночас, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції.
Відтак, суд апеляційної інстанції не вправі надавати оцінку вказаним доказам під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, адже наведені у них обставини не були відомі суду під час розгляду спору по суті у суді першої інстанції, а отже не можуть впливати на оцінку законності чи обґрунтованості рішення.
Відповідно до положень статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Таким чином, надані апелянтом нові докази не приймаються судом, оскільки прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів на стадії апеляційного провадження, за відсутності визначених статтею 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто, без наявності належних доказів неможливості їх отримання та подання до суду першої інстанції з причин, що не залежали від відповідного заявника, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, адже у такому випадку суд створює стороні більш сприятливі умови в розгляді конкретної справи.
Тому, долучені скаржником на стадії апеляційного розгляду відповідні нові докази не приймаються апеляційним господарським судом до уваги на стадії апеляційного розгляду цієї справи.
Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 271 ГПК України).
Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги апелянта, виходячи з наступного.
Як уже зазначалось, ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2025 у справі № 910/12292/25 призначено оцінку фінансово-господарської діяльності та вартості акцій Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" на день врегулювання згідно зі ст. 791 Закону Україну "Про банки і банківську діяльність". Доручено проведення оцінки фінансово-господарської діяльності та вартості акцій Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" Товариству з обмеженою відповідальністю "РСМ Україна". Зобов`язано Національний банк України укласти договір з Товариством з обмеженою відповідальністю "РСМ Україна" про проведення оцінки фінансово-господарської діяльності та вартості акцій Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива". Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест-Сервіс" внести на депозитний рахунок господарського суду міста Києва попередньо визначену суму витрат, пов`язану з проведенням оцінки фінансово-господарської діяльності та вартості акцій Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива". Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "РСМ Україна" подати звіт про стан фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" або повідомити суд про неможливість складення такого звіту протягом 10 днів з дня настання відповідних обставин. 
Особливості відшкодування шкоди, завданої у результаті виведення неплатоспроможного банку з ринку/ліквідації банку на підставі протиправних (незаконних) індивідуальних актів Національного банку України, особам, які на дату прийняття таких індивідуальних актів або рішень, мали статус учасників такого банку, встановлені Законом України "Про банки і банківську діяльність" (скорочено - Закон).
За змістом статті 791 Закону в разі визнання протиправним (незаконним) та скасування рішення (індивідуального акта) Національного банку України, зазначеного у частині другій статті 79 цього Закону, особа, яка була учасником банку на момент прийняття такого рішення (індивідуального акта), має право на відшкодування шкоди, заподіяної таким рішенням (індивідуальним актом), у порядку, встановленому законом, з урахуванням особливостей, встановлених цією статтею.
Обов`язок доказування завданої шкоди та її розміру покладається на учасника банку.
Відшкодування упущеної вигоди здійснюється у розмірі доходів, які учасник банку міг би реально одержати, але прийняте рішення (індивідуальний акт) Національного банку України стало єдиною і достатньою причиною, яка позбавила цього учасника можливості їх отримати. Упущена вигода відшкодовується лише у разі, якщо така вигода не була врахована під час оцінки реальних збитків (вартості акцій).
Реальні збитки визначаються у розмірі вартості акцій банку на день прийняття рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних/відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (далі у цій статті - день врегулювання).
Вартість акцій визначається у розмірі суми, яку б покупець, який володіє усією необхідною інформацією та даними, сплатив би на день врегулювання за акції банку з урахуванням майбутніх перспектив банку, враховуючи реальний фінансовий стан банку (у тому числі його регулятивний капітал, ліквідність та якість активів), бізнес-модель банку та його структуру, а також ринкові умови (у т.ч. доступність ліквідності і вартість фінансування) та макроекономічну ситуацію.
Вартість акцій визначається у звіті про стан фінансово-господарської діяльності банку, що складається міжнародно визнаною аудиторською фірмою, яка відповідає критеріям, визначеним Національним банком України. Така оцінка фінансово-господарської діяльності банку та вартості акцій призначається судом, який розглядає справу про відшкодування завданої шкоди.
Суд покладає обов`язок з укладення договору з визначеною ним аудиторською фірмою про проведення оцінки фінансово-господарської діяльності банку та вартості акцій на Національний банк України.
Позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму витрат, пов`язаних з проведенням оцінки фінансово-господарської діяльності банку та вартості акцій.
Суд покладає обов`язок з укладення договору з визначеною ним аудиторською фірмою про проведення оцінки фінансово-господарської діяльності банку та вартості акцій на Національний банк України.
Позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму витрат, пов`язаних з проведенням оцінки фінансово-господарської діяльності банку та вартості акцій.
З огляду на вказані приписи ст. 791 Закону колегія суддів враховує, що: звіт про стан фінансово-господарської діяльності банку складається міжнародно визнаною аудиторською фірмою; така фірма має відповідати критеріям, визначеним Національним банком України; оцінка фінансово-господарської діяльності банку та вартості акцій призначається судом, який розглядає справу про відшкодування завданої шкоди; Національний банк України зобов`язаний укласти договір про проведення оцінки фінансово-господарської діяльності банку та вартості акцій з визначеною судом аудиторською фірмою; на позивача судом покладається обов`язок внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму витрат, пов`язаних з проведенням оцінки фінансово-господарської діяльності банку та вартості акцій.
Постановою Правління Національного банку України від 22.06.2020 № 80 "Про затвердження Критеріїв до аудиторських фірм, які мають право проводити оцінку фінансово-господарської діяльності банку та визначення вартості акцій з метою визначення наявності/відсутності шкоди, завданої учаснику (учасникам) банку" (далі - Постанова № 80), затверджено Критерії до аудиторських фірм, які мають право проводити оцінку фінансово-господарської діяльності банку та визначення вартості акцій з метою визначення наявності/відсутності шкоди, завданої учаснику (учасникам) банку.
Згідно п. 1 Критеріїв міжнародно визнана аудиторська фірма, яка має право проводити оцінку фінансово-господарської діяльності банку та визначення вартості акцій з метою визначення наявності/відсутності шкоди, завданої учаснику (учасникам) банку, має відповідати одночасно таким критеріям:
- бути включеною до розділу "Суб`єкти аудиторської діяльності, які мають право проводити обов`язковий аудит фінансової звітності підприємств, що становлять суспільний інтерес" Реєстру аудиторів і суб`єктів аудиторської діяльності;
- протягом останніх трьох років бути членом міжнародної аудиторської мережі, що входить до рейтингу найбільших аудиторських мереж за обсягом річного доходу, опублікованого міжнародними професійними виданнями "Accountancy Age" та/або "International Accounting Bulletin";
- здійснювати аудиторську діяльність на ринку України протягом останніх п`яти років, із яких не менше останніх трьох років із проведення обов`язкового аудиту фінансової звітності (консолідованої фінансової звітності) банку;
- мати партнера - юридичну особу, яка входить до тієї самої міжнародної аудиторської мережі та включена до Державного реєстру суб`єктів оціночної діяльності (далі - особа з оцінки), має досвід практичної діяльності на ринку України з оцінки майна не менше ніж п`ять років, з яких не менше останніх трьох років з оцінки цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності;
- в аудиторської фірми, її керівника/ключового партнера з аудиту/аудиторів немає бути будь-яких стягнень, що застосовувалися органом, який регулює аудиторську діяльність, протягом останніх трьох років до дня визначення судом аудиторської фірми для проведення оцінки фінансово-господарської діяльності банку та визначення вартості акцій;
- на офіційному веб сайті Фонду державного майна України має бути відсутня інформація про порушення особою з оцінки та/або оцінювачами, які виконують оцінку в її складі, нормативно-правових актів з оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні протягом останніх трьох років до дня визначення судом аудиторської фірми для проведення оцінки фінансово-господарської діяльності банку та визначення вартості акцій;
- до аудиторської фірми не застосовувалися відхилення (відсторонення) згідно з нормативно-правовим актом Національного банку України щодо порядку відхилення (відсторонення) аудиторської фірми, яка обрана банком для проведення зовнішнього аудиту.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно Реєстру найбільших аудиторських мереж за обсягом річного доходу, опублікованого міжнародним професійним виданням "Accountancy Age" (https://accountancyage.com/rankings/top-5050-accountancy-firms-2024/) до топ вісімки аудиторських фірм входять: Товариство з обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма "Прайсвотерхаускуперс", Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ", Товариство з обмеженою відповідальністю "Ернст Енд Янг Аудиторські послуги", Приватне акціонерне товариство "КПМГ Аудит", Товариство з обмеженою відповідальністю "БДО", Компанія "Evelyn Partners", Товариство з обмеженою відповідальністю "Грант Тортон Легінс", Товариство з обмеженою відповідальністю "РСМ Україна".
Для з`ясування наявності аудиторських фірм, які одночасно відповідають всім критеріям встановленим Постановою № 80, представниками сторін були направлені відповідні запити.
З наявних у матеріалах запитів та відповідей на них вбачається, що: 
- Товариство з обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма "Прайсвотерхаускуперс" та Приватне акціонерне товариство "КПМГ Аудит" відповідей на запити не надали;
- Товариство з обмеженою відповідальністю "Ернст Енд Янг Аудиторські послуги" залучене Національним банком України до власного аудиту і визначення його в якості аудиторської фірми у цій справі може призвести до конфлікту інтересів у відносинах;
- Товариство з обмеженою відповідальністю "БДО", Товариство з обмеженою відповідальністю "Грант Тортон Легінс" відмовили у наданні послуг з оцінки;
- Компанія "Evelyn Partners" не перебуває в переліку аудиторських компаній в Україні (не представлена на ринку України);
- Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ" на запит позивача відмовилося від проведення оцінки у зв`язку із відсутністю необхідних ресурсів, можливим конфліктом інтересів та потенційними репутаційними ризиками. В свою чергу, на запит відповідача - погодилось, але за наявними умовами.
- Товариство з обмеженою відповідальністю "РСМ Україна" є аудиторською фірмою, яка відповідає критеріям, визначеним Національним банком України, повідомило про можливість здійснення нею оцінки у справі, а також про її попередню (орієнтовну) вартість у розмірі 3 000 000 грн.
В межах вказаного та з огляду на підстави апеляційної скарги судовою колегією акцентується, що визначена місцевим господарським судом аудиторська фірма - Товариство з обмеженою відповідальністю "РСМ Україна": є міжнародно визнаною аудиторською фірмою, яка відповідає критеріям, визначеним Національним банком України, для проведення оцінки фінансово-господарської діяльності та вартості акцій Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива"; повідомило про можливість здійснення ним відповідної оцінки; надало інформацію про попередню (орієнтовну) вартість оцінки в розмірі 3 000 000 грн.
Вказані обставини підтверджені наявними в справі доказами.
У свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ" у своєму листі від 22.09.2025 (а.с. 163 т. 1), на запит позивача, на запитання останнього: «Повідомити про те, чи наявна у «Делойт» можливість провести оцінку фінансово-господарської дальності ПАТ «КБ Фінансова Ініціатива» та вартості акцій цього банку в порядку ст. 79-1 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» на підставі ухвали суду в разі ї обрання», звернуло увагу на таке: «Окрім обов?язкової перевірки на відповідність вимогам фінансового моніторингу, усі ділові відносини у «Делойт» супроводжуються внутрішніми процедурами управління ризиками. До них належать, зокрема, Прийняття клієнта, Оцінка ризику клієнта, перевірка можливих конфліктів інтересів, а також інші комплаєнс-процедури. У зв?язку з відсутністю усіх необхідних вхідних даних на цьому етапі, а також з огляду на високе завантаження, не можемо гарантувати, що зазначені перевірки замовником послуг будуть пройдені, або що їх завершення відбудеться у короткий строк - у певних випадках ці процедури можуть тривати до кількох місяців». Також у цьому листі «Делойт» проінформувало, що: «Наразі немає достатньої інформації щодо досвіду практичної діяльності ТОВ «Делойт і Туш» на ринку України з оцінки майна, в тому числі з оцінки цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності».
Пізніше, у своєму листі № 12/11/2025 від 12.11.2025 (а.с. 152 т. 2) ТОВ "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ" вказало, що наразі, не має можливості здійснити оцінку фінансово-господарської діяльності та вартості акцій ПАТ «КБ Фінансова Ініціатива» у порядку, визначеному ст. 79-1 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», з метою визначення наявності/відсутності шкоди, завданої учаснику (учасникам) банку, у зв?язку із відсутністю необхідних ресурсів, можливим конфліктом інтересів та потенційними репутаційними ризиками.
В той же час, у відповідь на запит НБУ, в листі № 02/12/25 від 02.12.2025 (а.с. 191-192 т. 2) ТОВ "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ" повідомило, що у ТОВ «Делойт і Туш» є досвід практичної діяльності на ринку України з оцінки майна не менше ніж п?ять років, з яких не менше останніх трьох років з оцінки цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об?єкти інтелектуальної власності. «Делойт» готовий на проведення оцінки фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" та визначення вартості його акцій за наступних обов`язкових умов: 1. Успішного проведення належної перевірки замовника відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», а також успішного проходження вищезгаданих стандартних процедур прийняття клієнтів; 2. Погодження Національним Банком України пропозиції на надання послуг; 3. Використання стандартної форми договору «Делойт» з обов?язковими умовами, які, серед іншого, включають обмеження відповідальності «Делойт» та звільнення «Делойт» від претензій третіх осіб. 
Так, зважаючи на зміст відповідних листів, отриманими сторонами на їх запити, судова колегія вважає слушними висновки суду першої інстанції про суперечливість поведінки ТОВ "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ" під час розгляду запитів сторін в межах вирішення питань щодо можливості/згоди на проведення оцінки фінансово-господарської дальності ПАТ «КБ Фінансова Ініціатива» та визначення вартості акцій цього банку в порядку ст. 79-1 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», зокрема, з огляду на інформацію про відсутність: гарантій перевірки замовника у відповідності до внутрішніх процедур управління ризиками та наявного високого завантаження; достатньої інформації щодо досвіду практичної діяльності ТОВ «Делойт і Туш» на ринку України з оцінки майна; можливості здійснити оцінку фінансово-господарської діяльності та визначення вартості акцій ПАТ «КБ Фінансова Ініціатива» у порядку, визначеному ст. 79-1 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» через відсутність необхідних ресурсів, можливістю конфлікту інтересів та потенційними репутаційними ризиками.
З цих підстав колегією суддів відхиляються, як невмотивовані доводи апелянта щодо безпідставності, необґрунтованості та такими, що не відповідають дійсності висновки місцевого господарського суду про суперечливість поведінки ТОВ "ДЕЛОЙТ ЕНД ТУШ ЮКРЕЙНІАН СЕРВІСЕЗ КОМПАНІ" під час вирішення відповідних запитів сторін.
В частині, що стосується заперечень відповідача про порушенням судом 1-ої інстанції частини третьої статті 99 ГПК України, оскільки сторонами не було досягнуто згоди щодо визначення експертної установи, колегія суддів звертає увагу, що аудиторська компанія - Товариство з обмеженою відповідальністю "РСМ Україна" як суб`єкт оцінки фінансово-господарської діяльності банківської установи є міжнародно визнаною аудиторською фірмою, яка має право проводити оцінку фінансово-господарської діяльності банку. А тому, після дослідження наявних у матеріалах справи запитів та відповідей на них, згідно вимог ст. 79-1 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» та Постанови № 80 визначена місцевим господарським судом особа є належним аудитором у розумінні наведених приписів норм матеріального права, а також зазначених обставин та наявних у справі доказів.
За вказаного, судовою колегією оцінюються критично твердження скаржника щодо порушення судом першої інстанції частини 3 статті 99 ГПК України, зокрема через їх безпідставність. 
Щодо аргументів про визначення вартості послуг з оцінки фінансово-господарської діяльності банку та визначення вартості акцій, - колегія суддів висновується про правильне прийняття місцевим господарським судом до уваги обставин надання Товариством з обмеженою відповідальністю "РСМ Україна" інформації про попередню (орієнтовну) вартість оцінки, яка, в силу приписів ст. 79-1 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», має враховуватись при покладенні на позивача обов`язку з внесення на депозитний рахунок суду попередньо визначеної суми витрат, пов`язаної з проведенням оцінки фінансово-господарської діяльності та визначення вартості акцій банку, в даному випадку Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива".
Згідно ст. 791 Закону України "Про банки і банківську діяльність" звіт аудиторської фірми про стан фінансово-господарської діяльності банку прирівнюється до висновку експертизи, призначеної відповідно до процесуального законодавства України.
У відповідності до ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.
За ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, апеляційним господарським судом враховано рішення Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (заява № 61679/00), за змістом якого експертиза, призначена судом є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Експертиза призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, рішення суду має прийматися у повній відповідності з нормами процесуального та матеріального права, з повним та об`єктивним дослідженням обставин та доказів.
Призначення судом у цій справі проведення аудиторською фірмою оцінки фінансово-господарської діяльності банку та визначення вартості акцій Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" є обов?язковим у розумінні приписів ч. 2 ст. 1173 ЦК України та ст. 79-1 Закону України "Про банки і банківську діяльність".
Відтак, виходячи з предмета та підстав позовних вимог, з метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, на переконання колегії суддів місцевий господарський суд дійшов вмотивованого висновку про призначення у справі оцінки фінансово-господарської діяльності та визначення вартості акцій Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" на день врегулювання згідно зі ст. 791 Закону Україну "Про банки і банківську діяльність" та про доручення проведення оцінки фінансово-господарської діяльності та вартості акцій Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" Товариству з обмеженою відповідальністю "РСМ Україна". 
В свою чергу, враховуючи викладені у цій постанові висновки щодо суті предмета апеляційного оскарження, судова колегія не вбачає порушення господарським судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.
З приводу решти доводів апелянта, викладених в його апеляційній скарзі, судова колегія звертає увагу, що наведені відповідачем аргументи були почуті й враховані судом апеляційної інстанції. Натомість, оскаржувана ухвала є вмотивованою, а місцевим господарським судом достатньо повно зазначено підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції"). 
У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 ГПК України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 ГПК України).
Частиною 5 статті 236 ГПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.10.2010 у справі «Трофимчук проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, суди мають належним чином зазначати підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру останнього. 
З огляду на викладене колегія суддів зазначає, що у даній постанові надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. 
За висновками судової колегії, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі про те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою і такою, що прийнята судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного і всебічного з`ясування обставин справи, з неправильним установленням обставин, які мають значення для справи, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.
Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята відповідно до вимог процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта (відповідача в справі).
Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, - 

УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Національного банку України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.12.2025 щодо призначення оцінки фінансово-господарської діяльності та вартості акцій у справі № 910/12292/25 - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.12.2025 у справі № 910/12292/25 щодо призначення оцінки фінансово-господарської діяльності та вартості акцій - залишити без змін.
3. Судові витрати зі сплати судового збору, понесені стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Національний банк України. 
4. Справу повернути до суду першої інстанції. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 ГПК України. 
Повний текст постанови складено 19.02.2026.

Головуючий суддя С.О. Алданова 

Судді В.А. Корсак

В.В. Шапран