Справа № 141/1074/25
Провадження №2/141/89/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2026 року       с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Слісарчука О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу №141/1074/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У С Т А Н О В И В:
31.12.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.01.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1301545495107 за допомогою електронного підпису позичальника, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону, вказаний позичальником при укладенні кредитного договору.
До укладення кредитного договору кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропорцій кредитодавця, з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. За вказаним кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит в розмірі, визначеному кредитним договором, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього та в правилах надання грошових коштів у позику, що розміщені на офіційному веб - сайті кредитодавця.
Таким чином, відповідачеві ОСОБА_1 на картковий рахунок були перераховані грошові кошти в сумі 4000,00 грн.
04.10.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 04102023/2, відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором № 1301545495107 від 15.01.2023.
Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, шляхом зарахування кредитних коштів на банківський картковий рахунок відповідача.
Однак, у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань, у останнього утворилась заборгованість за кредитним договором № 1301545495107 від 15.01.2023, розмір якої складає 12358,00 грн, з яких 4000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту та 8358,00 грн - сума заборгованості за відсотками, яку позивач просить стягнути із відповідача на свою користь, а також витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн та судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Ухвалою суду від 05.01.2026 відкрито провадження у справі № 141/1074/25 та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України вирішено розгляд справи провести в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 17.02.2026, зобов`язано позивача в порядку ст. 83 ЦПК України надати суду докази направлення ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором №1301545495107 від 15.01.2023, та обґрунтований розрахунок з посиланням на докази сплати відповідачем коштів за кредитним договором №1301545495107 від 15.01.2023.
09.02.2026 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача Романенка М.Е. надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 05.01.2026, у якій також Романенко М.Е. просив суд розгляд справи здійснювати без участі представника позивача.
Позивач ТОВ «Діджи Фінанс», будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи № 141/1074/25, жодних інших заяв чи клопотань, окрім заяви від 09.02.2026 про розгляд справи без участі представника позивача суду не подав.
Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату та місце розгляду справи № 141/1074/25 шляхом скеровування кореспонденції суду по місцю реєстрації, однак відзив на позовну заяву до суду не направив, а також жодних інших заяв чи клопотань до суду не подав, натомість, конверт з кореспонденцією суду, надісланий на адресу місця реєстрації відповідача, повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши матеріали справи № 141/1074/25, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
15.01.2023 ОСОБА_1 подав анкету - заяву на отримання кредиту, у якій зазначив свої персональні (ідентифікаційні) дані, зайнятість, контактну інформацію, фінансовий стан та дані про кредит.
15.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Віва Капітал» (далі по тексту - кредитодавець) та ОСОБА_1 (далі по тексту - позичальник) було укладено договір про надання фінансового кредиту «СТАРТ» № 1301545495107 (далі по тексту - договір), за умовами якого кредитодавець зобов`язується передати позичальнику кредит у розмірі 4000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та в правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продуктц «СТАРТ» ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» (п.1.1 розділу 1 договору).
Кредитодавець надає позичальнику грошові кошти за договором в сумі 4000,00 грн одразу після укладення договору, які мають бути повернені до 30.01.2023. Дата видачі кредиту - 15.01.2023. Кредит надається строком на 15 (п`ятнадцять днів) від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 30.01.2023 (п. 1.3., п. 1.6, п. 1.7 розділу 1 договору).
Відповідно до п. 1.9.1. розділу 1 договору, період строку дії договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за індивідуальною процентною ставкою у розмірі 726,35 процентів річних, що становить 1,99 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним.
Орієнтовна загальна вартість кредиту для суми кредиту вказана в п. 1.3 договору, за умови застосування до відносин між сторонами правил нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою, складає 5194,00 грн та включає в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 1194,00 грн та суми кредиту у розмірі 4000,00 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складає 726,36 процентів річних, (п. 1.14.1 розділу 1 договору).
Договір підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
У паспорті споживчого договору про надання фінансового кредиту продукту «СТАРТ» зазначено інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші важливі правові аспекти.
Відповідно до графіку платежів, що є додатком № 3 до договору про надання фінансового кредиту № 1301545495107 від 15.01.2023, сторони погодили дату видачі кредиту - 15.01.2023, дату платежу - 30.01.2023, кількість днів у розрахунковому періоді - 15, чисту суму кредиту - 4000,00 грн, суму платежу за розрахунковий період - 5194,00 грн, проценти за користування кредитом - 1194,00 грн, реальну річну процентну ставку - 57499,79% та загальну вартість кредиту у розмірі 5194,00 грн.
Згідно довідки про ідентифікацію клієнт ОСОБА_1 15.01.2023 ідентифікований в інформаційно - телекомунікаційній системі ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» відповідно до вимог частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII, унікальний ідентифікатор - S2J6D3, номер телефону позичальника - НОМЕР_1 , електронна пошта позичальника - ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата та час надсилання паролю - 15.01.2023 17:42:44, номер карти/маска карти - НОМЕР_2 .
Як убачається із інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» № 514/10 від 09.10.2023, 15.01.2023 о 17:58:17 було проведено успішну транзакцію у суму 4000,00 грн на карту № НОМЕР_2 , номер транзакції - 37379-82968-88004, банк-емінент - PRIVAT BANK.
04.10.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» (далі по тексту - клієнт) та ТОВ «Діджи Фінанс» (далі по тексту - фактор) було укладено договір факторингу №01402023/2, у відповідності до умов якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (п.2.1. договору факторингу).
Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01102023/2 від 04.10.2023, заборгованість ОСОБА_1 за договором № 1301545495107 від 15.01.2023 становить 12358,00 грн, з яких: 4000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту та 8358,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1301545495107 від 15.01.2023 становить 12358,00 грн, з яких: 4000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 1194,00 грн - проценти за користування кредитом та 7164,00 грн - сума процентів за прострочення користування кредитом.
Таким чином, первісний кредитор виконав свої зобов`язання за кредитними договорами, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах, передбачених договорами та в межах встановлених кредитних лімітів.
У свою чергу, відповідач ОСОБА_1 не виконав умови взятих на себе зобов`язань, не погасив кредити та проценти за користування кредитом у строк, визначений кредитним договором, у зв`язку із чим заборгованість відповідача не погашена та становить у загальному розмірі 12358,00 грн.
Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми.
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Згідно ст.ст. 513-519 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Зокрема, у ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Цим же законом визначені особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
На основі аналізу цих правових норм Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 444/9519/12 (постанова від 28.03.2018 року) вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно умов укладеного між сторонами договору про надання фінансового кредиту продукту «СТАРТ» № 1301545495107 від 15.01.2023, позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4000,00 грн строком на 15 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день.
Відтак, в межах строку кредитування відповідач повинен був повернути кредит та сплатити відсотки, і саме в межах цих строків має відбуватись нарахування відсотків, тоді як позивач обраховує зазначені відсотки за кредитним договором безпосередньо до моменту переходу права вимоги, що не відповідає зазначеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду.
Отже, на підставі викладеного, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по процентам за користування кредитними коштами згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України в межах строку кредитування, визначеного в укладеному між сторонами договорі про надання фінансового кредиту продукту «СТАРТ» № 1301545495107 від 15.01.2023 у розмірі 1194,00 грн.
На підставі зазначеного, загальний розмір заборгованості за договором про надання фінансового кредиту продукту «СТАРТ» № 1301545495107 від 15.01.2023 становить 5194,00 грн, з яких: 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1194,00 грн - сума заборгованості за відсоткам за користування кредитом за період із 15.01.2023 по 30.01.2023, які підлягають до стягнення із відповідача на користь позивача.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.
Згідно частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пункту 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір.
Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України та частковим задоволенням позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1018,12 грн.
Щодо витрат на правову допомогу.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
На підтвердження понесених витрат позивачем було надано договір про надання правової допомоги № 42649746 від 01.01.2026, додаткову угоду № 1301545495107 від 17.11.2025 до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01.01.2025, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) № 1301545495107 від 17.11.2025 на суму 6000,00 грн, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М., необхідних для правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості на суму 6000,00 грн.
На підставі зазначеного, представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» Романенко М.Е. просить суд стягнути з відповідача на користь позивача у рамках даної цивільної справи 6000,00 гривень понесених витрат за надання професійної правничої допомоги.
Аналізуючи фактичні обставини справи № 141/1074/25 та обсяг виконаної роботи адвокатом, суд доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2521,20 грн (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог), який на думку суду буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.
Керуючись Законом України «Про електронний цифровий підпис», Законом України «Про електронну комерцію», ст. ст. 11, 203, 207, 215, 512-517, 610- 612, 625-629, 639, 1048-1050, 1077-1080, 1082 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, м. Бровари Київської області, код ЄДРПОУ 42649746, IBAN НОМЕР_4 в АТ «ПУМБ», МФО 334851) заборгованість за договором про надання фінансового кредиту продукту «СТАРТ» №1301545495107 від 15.01.2023 у розмірі 5194,00 грн (п`ять тисяч сто дев`яносто чотири гривні 00 копійок), з яких: 4000,00 грн (чотири тисячі гривень 00 копійок) - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1194,00 грн (одна тисяча сто дев`яносто чотири гривні 00 копійок) - сума заборгованості за відсоткам за користування кредитом за період із 15.01.2023 по 30.01.2023.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, м. Бровари Київської області, код ЄДРПОУ 42649746, IBAN НОМЕР_4 в АТ «ПУМБ», МФО 334851) витрати по відшкодуванню судового збору в сумі 1018,12 грн (одна тисяча вісімнадцять гривень 12 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, м. Бровари Київської області, код ЄДРПОУ 42649746, IBAN НОМЕР_4 в АТ «ПУМБ», МФО 334851) витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2521,20 грн (дві тисячі п`ятсот двадцять одна гривня 20 копійок).
Копію рішення суду направити сторонам у справі згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України.
Рішення суду оформлено та виготовлено 23 лютого 2026 року.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручене у день його складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, м. Бровари Київської області,07406, код ЄДРПОУ 42649746).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Суддя О.М. Слісарчук