Справа № 339/378/25 
Провадження № 33/4808/182/26 
Категорія ст.172-7 ч.2 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Головенко О. С. 
Суддя-доповідач Кукурудз 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І. з участю прокурора Гринишин Л.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Болехівського міського суду від 27.01.2026 року,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , будучи депутатом Болехівської міської ради Івано-Франківської області, тобто суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у встановленому законом порядку відповідний орган про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а також вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів за таких обставин. 
Відповідно до рішення Болехівської міської ради №1-1/20 від 26 листопада 2020 року «Про підсумки виборів, визнання повноважень і реєстрацію депутатів Болехівської міської ради та Болехівського міського голови» визнано повноваження ОСОБА_1 , як депутата Болехівської міської ради Івано-Франківської області.
Крім того, ОСОБА_1 відповідно до рішення Болехівської міської ради №04-01/20 від 26 листопада 2020 року «Про обрання секретаря Болехівської міської ради» обрано секретарем Болехівської міської ради Івано-Франківської області. 
Законом "Про місцеве самоврядування в Україні " міський голова здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; за пропозицією міського голови секретар ради обирається радою з числа депутатів на строк повноваження ради. 
Отже, прямим керівником для секретаря Болехівської міської ради ОСОБА_1 є Болехівський міський голова ОСОБА_2 та має на нього прямий вплив, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття ОСОБА_1 , як депутатом, рішень або вчинення чи невчинення ним певних дій щодо (в інтересах) міського голови. 
29 січня 2025 року на засіданні 53 позачергової сесії Болехівської міської ради до порядку денного включено питання №17 «Про впорядкування оплати праці міського голови».
ОСОБА_1 , приймаючи участь в голосуванні по даному питанню щодо визначення розміру премії міському голові ОСОБА_2 , у прямому підпорядкуванні якого знаходиться, вчинив дії (прийняв участь у голосуванні) в умовах реального конфлікту інтересів, а також не повідомив колегіальний орган Болехівську міську раду про наявність в нього реального конфлікту інтересів.
В даному випадку реальний конфлікт інтересів полягає в тому, що приватний інтерес ОСОБА_1 зумовлений бажанням отримати матеріальне заохочення у вигляді премії для себе особисто, як секретаря Болехівської міської ради, реально зіткнувся з його представницькими повноваженнями, як депутата, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість у прийнятті рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання своїх представницьких повноважень, тобто, під час голосування по зазначеному питанню та прийнятті рішення.
Таким чином, будучи суб`єктом, на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 , в порушення вимог ст. 28 цього Закону, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив колегіальний орган Болехівську міську раду про наявність у нього реального конфлікту інтересів та під час голосування на засіданні 53 позачергової сесії Болехівської міської ради за питання № 17 порядку денного «Про впорядкування оплати праці міського голови» щодо Болехівського міського голови ОСОБА_2 , у прямому підпорядкуванні якого він знаходиться, вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: прийняв участь у голосуванні, чим вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП.
Постановою Болехівського міського суду від 27.01.2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7 КУпАП та ч.2 ст. 172-7 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу:
- за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) грн;
- за ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення у виглядi штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 
На підставі ст. 36 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення накладено на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виглядi штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп судового збору.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 вважає, що судом не дотримано норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим постанова від 27.01.2026 року підлягає до скасування, а справа до закриття за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, 
Просить звернути увагу на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо прямого підпорядкування секретаря Болехівської міської ради Герецького І.Г. міському голові Болехівської міської ради ОСОБА_2 .
Відповідно до рішення Болехівської міської ради №04-01/20 від 26 листопада 2020 року "Про обрання секретаря Болехівської міської ради" депутата ОСОБА_1 обрано секретарем Болехівської міської ради Івано-Франківської області.
З наведеного вбачається, що він як секретар Болехівської міської ради, обраний міською радою на час повноважень ради, а не призначався міським головою, що спростовує його пряме підпорядкування міському голові.
Висновок суду першої інстанції у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень ґрунтується виключно на переконанні суду, без належних допустимих доказів.
Крім того, зазначає, що що на час винесення оскаржуваної постанови Болехівського міського суду від 27.01.2026 року та і на час складання протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 07.10.2025 року закінчилися строки для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності до ст.38 КУпАП.
Просить скасувати постанову Болехівського міського суду від 27 січня 2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши учасників процесу, перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи, суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП.
Так, відповідно до ст.172-7 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП, міський суд виходив з того, що ОСОБА_1 незважаючи на наявність у нього суперечності між приватним інтересом та його службовими повноваженнями, в умовах реального конфлікту інтересів, будучи обізнаним із нормами Закону, свідомо проігнорував вимоги щодо заборони приймати рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги п.2, п.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».
Апеляційний суд погоджується із таким висновком міського суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією, це - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Згідно ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачені заходи запобігання та врегулювання конфлікту інтересів. Так суб`єкти відповідальності за корупційні правопорушення зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Згідно із диспозицією ст. 172-7 КУпАП та п. 2 примітки до цієї статті, порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати: у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП).
Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленою постановою судді Болехівського міського суду та порушенні ним вимог п.3 п.2, ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст.172-7 КУпАП, передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
Частиною 2 ст.172-7 КУпАП, встановлена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Як передбачено п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.
Так, рішенням Болехівської міської ради Калуського району Івано-Франківської області від 26 листопада 2020 року № 1-1/20 «Про підсумки виборів, визнання повноважень і реєстрацію депутатів Болехівської міської ради та Болехівського міського голови», а також відомостей про депутатів Болехівської міської ради, обраних 25 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 обрано депутатом Болехівської міської ради (а.с.11-13).
Разом з цим, відповідно до рішення Болехівської міської ради № 04-01/20 від 26 листопада 2020 року «Про обрання секретаря Болехівської міської ради» депутата ОСОБА_1 обрано секретарем Болехівської міської ради Івано-Франківської області (а.с.14).
Розпорядженням міського голови Болехівської міської ради Яцинин І. від 27 листопада 2020 року №253-к ОСОБА_1 призначено на вакантну посаду секретаря Болехівської міської ради з 27 листопада 2020 року з посадовим окладом згідно штатного розпису на постійній основі і на строк повноваження ради (а.с.15).
За таких обставин, згідно пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, як на депутата Болехівської міської ради.
Зокрема, потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень (абз.10 ч.1 ст.1 вказаного Закону).
Реальний конфлікт інтересів, відповідно до абз.14 ч.1 ст.1 вказаного Закону, це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.
Згідно з п. 2.4 Методичних рекомендацій Національного агентства з питань запобігання корупції «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» від 21.10.2022 року № 13, суперечність між приватним інтересом та повноваженнями полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу.
Тому навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів.
Відповідно до абз.13 ч.1 ст.1 вказаного Закону, приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Згідно з аналізом вищезазначених положень КУпАП в сукупності з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», адміністративна відповідальність в частині порушення вимог про запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає лише за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
05 серпня 2025 року до Управління стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшла заява за фактом можливого вчинення дерутатом Болехівської міської ради ОСОБА_1 правопорушень пов`язаних з корупцією, відповідальність за які передбачена ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП і 11 серпня 2025 року зроблено запит до Болехівської міської ради про надання інформації та належним чином завірених копій документів, які стосуються ОСОБА_1 (а.с.94-97).
Як вбачається з матеріалів справи, наданих у відповідь на запит, 29 січняня 2025 року рішенням чергової 53 сесії восьмого демократичного скликання Болехівської міської ради №17-53/25 «Про впорядкування оплати праці міського голови» міському голові ОСОБА_3 встановлено щомісячні надбавки у розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням доплати за ранг посадової особи місцевого самоврядування та вислугу років у межах фонду оплати праці передбачені підпунктом «в» пункту 1 частини 2 постанови КМУ від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».
Відповідно до результату поіменного голосування за питання №17 порядку денного засідання 53 чергової сесії Болехівської міської ради від 29.01.2025 «Про впорядкування оплати праці міського голови» ОСОБА_1 проголосував «за» визначене питання, та таким чином підтримав у голосуванні питання щодо оплати праці міського голови.
Як зазначено в п. 2,7,8,10,14,19 ч. 4 ст. 42 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", міський голова організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету, здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету, скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради, призначає на посади та звільняє з посад керівників юридичних осіб, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства, здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів.
Таким чином, прямим керівником для секретаря Болехівської міської ради є Болехівський міський голова, у відповідності до пропозиції якого секретар обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради та згідно розпорядження міського голови призначається на цю посаду.
Отже, міський голова ОСОБА_2 , будучи керівником для секретаря Болехівської міської ради Герецького І.Г., мав на нього прямий вплив, що впливає на об"єктивність та неупередженість прийняття ОСОБА_1 , як депутатом, рішень або вчинення чи невчинення ним певних дій щодо ( в інтересах) міського голови.
Таким чином, наявність суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 та його представницькими повноваженнями обумовлено тим, що ОСОБА_1 , як депутат, наділений правом голосу в раді та будучи зацікавленим у сприянні особистим матеріальним інтересам, маючи дискреційні повноваження з прийняття чи неприйняття рішень, реалізував таке повноваження шляхом участі у обговоренні та прийнятті рішення (голосуванні) по питанню впорядкування оплати праці міського голови.
У даному випадку ОСОБА_1 , як секретар ради, схильний діяти в інтересах тієї особи, яка визначає йому розмір премії або інших додаткових виплат. Це зумовлено тим, що у разі прийняття рішення на користь особи, яка визначає розмір премії, підпорядкована особа може розраховувати на його лояльне ставлення, додаткове матеріальне заохочення, збереження попереднього рівня заохочення, уникнення негативної реакції на певні негативні результати роботи тощо. У свою чергу, міський голова буде схильний до того, щоб зберегти попередній розмір премії або підвищити її розмір ОСОБА_1 , який взяв участь у прийнятті позитивного рішення при розгляді питання №17 «Про впорядкування оплати праці міського голови».
Вина ОСОБА_1 у вчиненні даних адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП повністю підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами:
- протоколами про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, якими встановлено факт порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції»; 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 те, що суд першої інстанції при розгляді справи не дотримав вимог закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи, не заслуговують на увагу, оскільки в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження.
Тому реальний конфлікт інтересів у даному випадку полягає в тому, що приватний інтерес ОСОБА_1 зумовлений бажанням отримати матеріальне заохочення у вигляді премії для себе особисто, як секретаря Болехівської міської ради, реально зіткнувся з його представницькими повноваженнями, як депутата, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість у прийнятті рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання своїх представницьких повноважень, тобто, під час голосування по зазначеному питанню та прийнятті рішення.
Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі. Тому, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.
Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими апеляційним судом доказами, долученими до матеріалів справи, викладеними вище, які апеляційний суд визнає належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, за ч.1 ст.172-7 КУпАП, тобто неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, та за ч.1 ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, тобто вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Таким чином, під час апеляційного розгляду ретельно досліджені доводи апеляційної скарги у співвідношенні із матеріалами справи, які дають підстави зробити висновок проте, що фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції об`єктивно та повнота підтверджують наявності в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП.
Призначаючи ОСОБА_1 стягнення, суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст.33-35 КУпАП, та призначив стягнення вмежах санкцій ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП із застосуванням положень ст. 36 КУпАП у виді штрафу яке, на думку апеляційного суду, буде необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових правопорушень.
Що стосується апеляційних доводів, що на час винесення оскаржуваної постанови Болехівського міського суду від 27.01.2026 року та і на час складання протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 07.10.2025 року закінчилися строки для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності до ст.38 КУпАП то вони є безпідставними виходячи з наступного. Аналіз чинного законодавства вказує на те, що певна інформація про про обставини та факти адміністративного правопорушення можуть бути відомі будь-кому (безпосередньому керівнику, викривачу, правохоронному органу тощо). Встановлення і навіть документування ними такої інформації не може важатися встановленням факту адміністраивного правопорушення, оскільки такі особи не наділені правом робити висновок про наявність або відсутність правопорушення, вони лише інформують про певні факти компетентні органи, надають документи тощо. 
Висновок про те, що виявлено саме правопорушення як сукпність усіх передбачених законом ознак – обєкт, субєкт, обєктивна сторона) така особа робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у листі від 21.09.2021 №701/0/158-21 висловив свою позицію стосовно дати виявлення правопорушення, а саме щодо питання застосування судами положень ст.38 КУпАП у частині визначення дня, з якого починається перебіг строку строку накладення адміністративного стягнення. Верховний Суд, зокрема, зазначив, що висновок про виявлення правопорушення, повязанного з корупцією, а саме сукупності його обєктивних та субєктивних ознак, особа, яка уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного првопорушення, пов`язанного з корупцією. Така позіція також висловлена в листі від 09.04.2021 року №1089/0/2-21 за результатами розгляду звернення Голови Національного агенства з питань запобігання корупції. 
У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, за результатами апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 ..
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Болехівського міського суду від 27.01.2026 року відносно ОСОБА_1 за ч.1,2 ст.172-7 КУпАП залишити без змін.
Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.
Суддя: Б.І. Кукурудз