Справа №592/18779/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Катрич О. М.	
Номер провадження 33/816/1088/26 	Суддя-доповідач Колодяжний А. О. 	
Категорія  126 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Колодяжний А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Солошенко Людмили Євгенівни на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 9 лютого 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу по АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу, - 
установив:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 9 лютого 2026 року, ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП і піддана адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Згідно з цією постановою ОСОБА_1 10 листопада 2025 року о 15:21 год в м. Суми, по вул. Гетьмана Павла Скоропадського (Леваневського) керувала автомобілем Audi Q3, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме будучи позбавленою права керування транспортним засобом, дане правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушила пункт 2.1 (а) Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі захисник Солошенко Л.Є. просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 9 лютого 2026 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує на порушення суддею суду першої інстанції норм процесуального права, оскільки справу було розглянуто у відсутність сторони захисту, без повідомлення у передбачений КУпАП спосіб, за наявності своєчасно поданого клопотання про відкладення судового розгляду, чим порушено право на захист, що є самостійною підставою для її скасування. Зазначає також, що ОСОБА_1 не порушувала Правила дорожнього руху, а тому транспортний засіб під її керуванням був незаконно зупинений працівниками поліції, відомості про такі порушення в матеріалах справи відсутні, що, на думку захисника, унеможливлює притягнення такої особи до відповідальності за вчинення іншого правопорушення. Вказує і на відсутність в матеріалах справи постанови про притягнення її підзахисної до відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП, що ставить під сумнів правильність кваліфікації її дій за частиною п`ятою статті 126 КУпАП.
Клопотання про поновлення строку на оскарження обґрунтоване тим, що участі в розгляді справи ОСОБА_1 та її захисник Солошенко Л.Є. не приймали, 11 лютого 2026 року захисник Солошенко Л.Є. отримала копію оскаржуваної постанови та вперше подала апеляційну скаргу 23 лютого 2026 року.
Проте, постановою Сумського апеляційного суду від 2 березня 2026 року дана апеляційна скарга була повернута апелянту, оскільки вона подана з порушенням строку на апеляційне оскарження та апелянт не ставив питання про поновлення пропущеного строку. Повторно захисник Солошенко Л.Є. звернулась до суду з апеляційною скаргою 10 березня 2026 року та просила поновити строк на апеляційне оскарження.
Враховуючи, що ОСОБА_1 та її захисник Солошенко Л.Є. не приймали участь в розгляді справи, копію оскаржуваної постанови захисник отримала 11 лютого 2026 року, вперше подала апеляційну скаргу з незначним пропуском строку, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 9 лютого 2026 року пропущений з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.
ОСОБА_1 та її захисник до апеляційного суду не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника, виходить з такого.
Відповідно до частини четвертої статті 294 КУпАП апеляційний перегляд справи здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
Як убачається з матеріалів справи, справа надійшла до апеляційного суду 17 березня 2026 року, а тому граничний строк її розгляду спливає 6 квітня 2026 року.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, а також на електронну адресу, що підтверджується матеріалами справи. Однак у судове засідання вона не з`явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, про причини неявки суд не повідомила.
Захисник Солошенко Л.Є. у судове засідання також не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом вручення судової повістки, а також направленням повідомлення на електронну пошту, що підтверджується матеріалами справи. Однак у судове засідання вона не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, про причину неявки суд не повідомила.
З огляду на викладене, а також з урахуванням обмеженого процесуального строку, встановленого частиною четвертою статті 294 КУпАП, який не передбачає можливості його продовження чи зупинення, апеляційний суд доходить висновку, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
За таких обставин, неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.
Перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 509074 від 10 листопада 2025 року, суддя суду першої інстанції дійшла правильного висновку, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, будучи позбавлено права керування таким транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і, окрім протоколу, об`єктивно підтверджується наступними доказами у справі.
Копією постанови поліцейського управління патрульної поліції в Сумській області від 22 жовтня 2025 року серії ЕНА № 5992252, роздрукованої з поліцейської бази, згідно якої ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню за частиною четвертою статті 126 КУпАП, а саме, за керування 22 жовтня 2025 року транспортним засобом, будучи позбавлено права керування транспортними засобами. 
Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 квітня 2025 року в справі № 592/5004/25, яка набрала законної сили 25 серпня 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винною за частиною першою 130 КУпАП, а саме, за керування 15 березня 2025 року транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння з накладенням штрафу в розмірі 17 000 грн та позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.
Довідкою управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції від 11 листопада 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія та 22 жовтня 2025 року притягувалась до відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП.
Відеозаписами події з спеціальних технічних пристроїв поліцейських, на яких зафіксовані обставини зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , яка не заперечувала факт керування цим транспортним засобом, оголошення поліцейським в її присутності наявних в базі відомостей стосовно позбавлення її права керування транспортним засобом та притягнення до відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП, на що ОСОБА_1 жодних заперечень не висловлювала.
Відповідно до пункту 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а частиною п`ятою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами 2-4 цієї статті, зокрема, за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.
Наявні у справі докази підтверджують факт керування ОСОБА_1 10 листопада 2025 року транспортним засобом, будучи особою, позбавлено такого права, повторно протягом року. 
Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений з дотриманням вимог статті 256 КУпАП, підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень чи застережень.
Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів, не надано.
Доводи захисника про відсутність у матеріалах справи постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 126 КУпАП є необґрунтованими.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність правопорушення. 
Надана поліцією копія постанови поліцейського Райденка М.В. від 22 жовтня 2025 року серії ЕНА № 5992252, роздрукована з інформаційної поліцейської бази, містить дані про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП, із зазначенням дати та органу, що виніс постанову і вказівкою на фактичні обставини адміністративного правопорушення та докази, що їх підтверджують.
Вказані відомості узгоджуються з іншими матеріалами справи, не спростовані стороною захисту та не викликають сумнівів у їх достовірності.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що факт повторного протягом року вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 126 КУпАП є доведеним.
Що стосується доводів захисника про те, що працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які стали підставою для зупинки її автомобіля, то такі на увагу не заслуговують, оскільки з долученого до матеріалів справи відеозапису убачається, що під час спілкування працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про невідповідність освітлюваних приладів її автомобіля вимогам законодавства, що узгоджується з приписами статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Водночас, навіть за умови наявності недоліків у процедурі зупинки транспортного засобу, вони не є підставою для звільнення особи від адміністративної відповідальності, оскільки, такі обставини самі по собі не спростовують факту вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП, якщо цей факт підтверджується іншими належними та допустимими доказами.
Посилання апелянта на висновки Верховного Суду, викладені у справі № 686/11314/17 не беруться до уваги, оскільки наведені висновки зроблені за інших фактичних обставин справи. Зокрема, у вказаній справі предметом розгляду було притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу), а висновок про відсутність складу правопорушення був обумовлений недоведеністю законних підстав для вимоги поліцейського про пред`явлення документів.
Натомість у даній справі особа притягається до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом, будучи позбавленою права керування, тобто за правопорушення, яке є самостійним та не залежить від правомірності вимоги поліцейського про пред`явлення документів.
Факт керування транспортним засобом та відсутність у ОСОБА_1 права на таке керування підтверджуються сукупністю досліджених судом доказів.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що правова позиція Верховного Суду не встановлює універсального правила про автоматичну недопустимість усіх доказів, отриманих після зупинки транспортного засобу, а підлягає застосуванню з урахуванням конкретних обставин справи та характеру інкримінованого правопорушення.
Що ж стосується доводів апеляційної скарги захисника про порушення права на захист, оскільки суддя суду першої інстанції за наявності клопотання про відкладення розгляду справи в порушення вимог статті 268 КУпАП розглянула справу у її та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відсутність, то такі не приймаються до уваги з огляду на наступне.
Відповідно до статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у разі наявності даних про своєчасне повідомлення такої особи про час і місце розгляду справи та за відсутності клопотання про відкладення її розгляду. Участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у розгляді справи за статтею 126 КУпАП не є обов`язковою.
Як убачається з наданих матеріалів, справа відносно ОСОБА_1 надійшла до суду 20 листопада 2025 року і її розгляд тривав до 9 лютого 2026 року. Захисник Солошенко Л.Є. неодноразово, зокрема шість разів, зверталася до місцевого суду із заявами про відкладення розгляду справи, переважна більшість яких була обумовлена хворобами її підзахисної. 
В судове засідання 9 лютого 2026 року, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового розгляду ні ОСОБА_1 , ні її захисник не з`явилися. Адвокат Солошенко Л.Є. подала чергову заяву від 7 лютого 2026 року про відкладення судового засідання у зв`язку із хворобою її підзахисної. При цьому надала копію медичного висновку від 5 лютого 2026 року про тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 . Однак, доказів того, що остання перебуває на стаціонарному лікуванні, не має об`єктивної можливості брати безпосередню участь в судовому розгляді стороною захисту надано не було.
З урахуванням дати вчинення правопорушення, конкретних обставин справи, строків, протягом яких на особу може бути накладене стягнення, обізнаність ОСОБА_1 про наявне щодо неї провадження, суддя суду першої інстанції правильно на виконання вимог закону розглянула справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, надавши стороні захисту можливість реалізувати свої процесуальні права і законні інтереси.
Крім того, апеляційний суд враховує, що право на захист не зводиться виключно до особистої присутності особи в судовому засіданні, а передбачає реальну можливість знати про розгляд справи, надавати пояснення, докази, заявляти клопотання та оскаржувати судове рішення. ОСОБА_1 такою можливістю була наділена, однак не скористалася нею з власної ініціативи.
Також, апеляційний суд враховує, що відповідно до положень КУпАП апеляційний перегляд не обмежується виключно перевіркою формальної законності постанови суду першої інстанції. Апеляційний суд є судом, який повторно перевіряє обставини справи, оцінює докази, а також має повноваження самостійно встановлювати фактичні обставини, у тому числі шляхом безпосереднього дослідження наявних у справі доказів.
Таким чином, навіть за умови неявки ОСОБА_1 до суду першої інстанції, право на ефективний судовий захист було забезпечене в апеляційному провадженні, де були розглянуті усі доводи, які викладені в апеляційній скарзі.
За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що розгляд справи судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_1 та її захисника не призвів до обмеження її права на захист, не вплинув на повноту з`ясування обставин справи та не є істотним порушенням процесуальних норм, яке могло б бути підставою для скасування законної й обґрунтованої постанови, як про це ставить питання захисник в поданій апеляційній скарзі. 
Інші доводи апелянта мають формальний характер та не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною п`ятою ст. 126 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.
Керуючись статтею 294 КУпАП, -

постановив:

Поновити захиснику Солошенко Л.Є. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 9 лютого 2026 року.
Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 9 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Солошенко Людмилі Євгенівни на цю постанову – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  А. О. Колодяжний