Номер провадження 2/754/3113/26
Справа №754/4708/25
РІШЕННЯ 
Іменем України

20 березня 2026 року Деснянський районний суд міста Києва
у складі головуючої судді Гринчак О.І.,
за участю секретаря судових засідань Головач О.О.,
представника ССД - Мироненко Л.М. ,
третьої особи - ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,
В С Т А Н О В И В:
Зміст позовних вимог
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якій просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, сектором ювенальної превенції Деснянського управління поліції ГУ НП в м. Києві від 07.01.2025 за адресою: АДРЕСА_1 була виявлена малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без батьківського піклування.
07.01.2025 позивачка звернулася до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про тимчасове влаштування в її родину онуки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з наказом Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації № 1- Т/в від 09.01.2025 малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було передано на тимчасове проживання в родину позивачки, до вирішення подальшої долі дитини.
10.01.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поставлено на облік Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, як дитину, яка опинились в складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків.
Реєстрація народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведена відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України. Батьками малолітньої дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . 
Батьки дитини перебувають у шлюбі (згідно зі свідоцтвом про шлюб, виданим Солом`янським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14.06.2023 серії НОМЕР_1 ).
Мати дитини, ОСОБА_4 , є наркозалежною, на початку грудня 2024 року пішла з дому та по теперішній час не повернулася, інформацією щодо місця знаходження невістки позивачка не володіє.
Згідно з інформацією відділу превенції Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 06.02.2025 встановити місце проживання матері ОСОБА_4 не виявилося за можливе.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує первинну медичну допомогу лікаря-педіатра ОСОБА_6 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Деснянського району м. Києва, з яким і укладена декларація.
Батько дитини, ОСОБА_2 , перебуває на військовій службі.
Окрім того, позивачці на тимчасове проживання згідно з наказом Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації була передана ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку мати також покинула. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою від попереднього шлюбу невістки позивачки ОСОБА_4 та проживає в її родині з 4-х років.
Позивачка разом з дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Фактично мати дитини самоусунулася від виконання своїх обов`язків, не утримує дітей матеріально, не бере участі у вихованні.
Мати тривалий час неналежним чином здійснює свої батьківські обов`язки та не здійснює турботи про здоров`я дітей.
Всі питання щодо виховання, утримання дітей вирішуються позивачкою та бабою і дідом по маминій лінії самостійно без участі та підтримки з боку матері.
Повідомлення учасників про розгляд справи
Всі учасники справи про розгляд справи повідомлялися належним чином.
Зокрема, позивачка та її представниця повідомлялися про розгляд справи під розписку (а.с. 113).
У судове засідання 20.03.2026 ні позивачка, ні її представниця не з`явилися. Від представниці позивачки надійшла заява, в якій вона повідомила про неможливість участі позивачки в судовому засіданні через знаходження за кордоном (в Польщі) та призначення на даний час у представника іншого судового процесу, а тому просила судове засідання у справі № 754/4708/25 за позовом ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, призначене на 20 березня 2026 року, провести без участі представника заявника; позовні вимоги - задовольнити в повному обсязі.
Відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від відповідачки до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу. Відповідачка повідомлялася про розгляд справи належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу її зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_3 ). Поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». В силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що поштове відправлення вручено відповідачці та вона є повідомленою про розгляд справи.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
14.06.2023 ОСОБА_2 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14.06.2023.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_5 , її батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .
Матір дитини ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Дитина - ОСОБА_5 , її батько ОСОБА_2 , та баба - ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .
03.11.2024 ОСОБА_2 склав військову присягу та перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині (дана обставина підтверджується військовим квитком від 28.0.2024 та довідкою від 05.03.2025 № 260).
07.01.2025 ст. інспектором СЮП Деснянського УП ГУНП у м. Києві, капітаном поліції Білогубовою О.О., у присутності особи, яка знайшла дитину - Мироненко Людмили Миколаївни , понятих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , працівника закладу охорони здоров`я Фесенка Анатолія Васильовича , представника служби у справах дітей головного спеціаліста ССДС - Мироненко Людмили Миколаївни, складено акт про те, що 07.01.2025 о 15 год 15 хв була виявлена дитина жіночої статі знайдена за адресою: АДРЕСА_1 перебувала без нагляду; прикмети на вигляд 1 рік, одягнена в білий суцільний комбінезон, рожеву шапку, очі темні; свідоцтво про народження НОМЕР_2 ; вдалося встановити - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , мати - ОСОБА_4 ; дитина доставлена в КНП КМКЛ № 2, дитину прийняв - Бойко Є.І. (педіатр).
Під час розгляду справи по суті суд з`ясував, що адреса, де знайдена за адресою: АДРЕСА_1 є адресою Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, а особа, яка знайшла дитину - працівник цієї ж служби.
Позивачка, яка і подала до суду цей акт, і батько у судовому засіданні вказали, що не знають про цей акт, та стверджують, що дитину було залишено матір`ю вдома.
Суд викликав у судове засідання для надання пояснень Мироненко Людмилу Миколаївну , яка пояснила, що 07.01.2025 до Служби звернулася позивачка із заявою про неналежне виконання обов`язків матір`ю ОСОБА_4 щодо дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зі слів позивачки, матір дітей у грудні 2024 року пішла з дому, а батько служить. Позивачка прийшла з дітьми. Оскільки не було законних представників, дітей потрібно було обстежити, тому було прийнято рішення викликати поліцію і зафіксувати це. У результаті було складено акт, обстежено дітей, і для того, щоб не влаштовувати дітей до Центру реабілітації було прийнято рішення про влаштування дітей до баби ОСОБА_3 .
07.01.2025 позивачка звернулася до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про тимчасове влаштування в її родину онуки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
08.01.2025 представником Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації складено акт обстеження умов проживання дитини за адресою: АДРЕСА_2 .
09.01.2025 Службою у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації видано наказ № 1- Т/в «Про тимчасове влаштування дитини», згідно з яким наказано тимчасово влаштувати малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сім`ю бабусі ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , терміном на 6 місяців до вирішення питання постійної форми влаштування. Батько дитини, ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в Збройних Силах України з 2024 року. Матір дитини, ОСОБА_4 пішла з дому на початку грудня 2024 року та по теперішній час не повернулась. Дитина була виявлена згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку сектором ювенальної превенції Деснянського УП ГУНП у місті Києві від 07.01.2025 за адресою: АДРЕСА_1 .
10.01.2025 Службою у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації видано наказ № 3-с «Про постановку дітей на облік СЖО», згідно з яким поставлено на облік дитину, яка опинилась в складних життєвих обставинах: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка залишена дитина без батьківського піклування (Акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 07.01.2025 року). Батьки, ОСОБА_2 (перебуває з жовтня місяця 2024 року на військовій службі в Збройних Силах України) та ОСОБА_4 ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо дитини.
27.02.2025 відділ превенції Деснянського УП ГУНП у м. Києві повідомив Службу у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про те, що в ході відпрацювання інспектором СЮП було перевірено Інформаційний портал Національної поліції, де фактичного місця перебування громадянки ОСОБА_4 встановити не виявилось можливим.
10.03.2025 адміністрація КНП «ЦПМСД №1» Деснянського району м. Києва на виконання запиту Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації Служби у справах дітей та сім`ї №102/41-857 від 03.03.2025 надала інформацію стосовно малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з даними МІС Helsi, діти отримують первинну медичну допомогу в лікаря-педіатра КНП «ЦПМСД №1» Деснянського району м. Києва ОСОБА_6 , згідно з укладеними деклараціями. Батьки виконують медичні зобов`язання щодо дітей: частково мати і частково батько. Протягом року від дати запиту прийом у лікаря здійснювався. Супроводжували дитину на прийомі (якщо такі були протягом року з дати запиту): мати дитини приходила на складання декларації, батько з моменту складання декларації з лікарем-педіатром на амбулаторний прийом звертався один раз. Декілька разів на амбулаторний прийом приходили з дітьми бабуся або тітка дітей.
05.05.2025 ОСОБА_4 у супроводі ОСОБА_2 з`явилася у приміщення суду, та особисто отримала судову повістку про виклик до суду, копію позовної заяви та копію ухвали про відкриття провадження у справі, що підтверджується її власноручними розписками (а.с. 33, 34).
25.07.2025 Деснянська районна в місті Києві державної адміністрації надала висновок про доцільність позбавлення батьківських № 102-3623, згідно з яким Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав матір, ОСОБА_4 , стосовно малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Норми права та мотиви суду
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), яке слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Відповідний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц (провадження61-36905св18), постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17 (провадження 61-44369св18), постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17 (провадження № 61-13752св19), постанові Верховного Суду 14 травня 2020 року у справі № 420/1753/18 (провадження № 61-22933св19), і передбачених законом підстав відступити від такого у цій справі не вбачається.
У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).
Таким чином, судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.
Європейський суд з прав людини у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що позбавлення заявника його батьківських прав становило втручання в право заявника, в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції, на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8.
Дане втручання не становить порушення статті 8, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункти 49,50).
Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (№ 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78) (пункт 54).
Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 57, 58).
Остаточне позбавлення батьківських прав може здійснюватись тільки в абсолютно виняткових випадках (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (№ 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останньої батьківських прав, покладено на позивача.
Так, обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка посилалася на те, що відповідачка неналежним чином здійснює свої батьківські обов`язки та не здійснює турботи про здоров`я дитини.
Однак позивачкою, всупереч приписів ст. 12, 81 ЦПК України, не надано достатніх доказів на підставі яких можна дійти до беззаперечного висновку про те, що ОСОБА_4 не виконувала свої батьківські (материнські) обов`язки та злісно ухиляється від їх виконання.
Відповідно до ч. 2 ст. 258 СК України баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.
Позивачка до моменту мобілізації свого сина не зверталася до органу опіки та піклування чи до суду з метою захисту прав її онуки у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю обов`язків щодо виховання та утримання дитини.
Обгрунтування позову та додані позивачкою докази стосуються лише однієї обставини - залишення дитини матір`ю, яка грунтується лише на твердженнях самої позивачки, і як, наслідок, створених на їх основі доказів.
Згідно з п. 2 Інструкції щодо заповнення форми акта органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України 17.12.2013 № 1095/1239, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2014 р. за № 74/24851, у разі виявлення дитини, яку підкинуто чи знайдено поза закладом охорони здоров`я (на вулиці, у транспорті або в інших громадських місцях), Акт складається службовою особою органу внутрішніх справ за місцем виявлення дитини в присутності медичного працівника закладу охорони здоров`я, який викликається на вимогу службової особи органу внутрішніх справ. Акт складається в присутності особи, яка знайшла (виявила) підкинуту чи знайдену дитину, та понятих. Службова особа органу внутрішніх справ негайно повідомляє про виявлення такої дитини службу у справах дітей за місцем виявлення дитини.
Суд критично оцінює акт від 07.01.2025 про знайдену дитину - ОСОБА_5 у приміщенні Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації її ж працівником, оскільки дитина не була знайдена чи підкинута у приміщення Служби у справах дітей, її туди привела баба (позивачка) з свідоцтвом про народження, яка відповідно до ч. 2 ст. 258 СК України має право діяти з метою захисту прав онуки без спеціальних на те повноважень.
До матеріалів справи не додано доказів, які б дійсно підтверджували, що відповідачка не проживає за місцем реєстрації, як і не додано акта обстеження умов проживання за адресою відповідачки.
Лист відділу превенції від 27.02.2025 не містить даних, що працівники поліції здійснили вихід за місцем проживання відповідачки та не змогли встановити її місце перебування.
Водночас, як вже зазначалося, 05.05.2025 ОСОБА_4 у супроводі ОСОБА_2 з`явилася у приміщення суду, та особисто отримала судову повістку про виклик до суду, копію позовної заяви та копію ухвали про відкриття провадження у справі, що підтверджується її власноручними розписками.
Під час розгляду справи позивачкою та її представником не заявлялося жодних клопотань про допит свідків, про витребування доказів чи про долучення доказів на підтвердження заявлених нею вимог.
Доказів того, що відповідачка є наркозалежною до матеріалів справи не долучено.
З наявних у матеріалах справи доказів, судом не встановлено винної поведінки ОСОБА_4 та свідомого нехтування останньою своїми батьківськими обов`язками щодо дитини - ОСОБА_5 .
Згідно з ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Суд не бере до уваги висновок про доцільність позбавлення батьківських прав № 102-3623 від 25.07.2025, оскільки він не містить належного обґрунтування того, яким чином позбавлення батьківських прав відповідачки захистить інтереси її малолітньої дочки. Крім того, висновок складений за відсутності відповідачки та повної інформації про стан виконання нею батьківських обов`язків, не містить відомостей щодо наявності виключних обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про свідоме нехтування матір`ю своїми обов`язками і були б законною підставою для застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав, що найкраще відповідатиме інтересам дитини.
Суд зазначає, що в разі якщо встановлено існування родинного зв`язку, держава має, в принципі, діяти у такий спосіб, щоб уможливлювати розвиток такого зв`язку (рішення у справі «Кутцнер проти Німеччини», п. 61). Здійснення заходів із роз`єднання сім`ї є втручанням надзвичайно серйозного характеру. Рішення про вжиття такого заходу має спиратися на достатньо переконливі та зважені аргументи, що враховують інтереси дитини (рішення у справі «Скоццарі та Дж`юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy) [ВП], заяви №39221/98 і №41963/98, п. 148, ECHR 2000-VIII).
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Отже, у справі відсутня сукупність доказів в розумінні статей 79, 89 ЦПК України, яка б з достатністю свідчила про доведеність предмету доказування у справі щодо свідомого ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків з виховання дитини та позбавлення батьківських прав відповідачки буде відповідати інтересам дитини, які мають превалювати над усіма іншими інтересами учасників справи у справах зазначеної категорії.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав слід відмовити.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовити.
Попередити відповідачку - ОСОБА_4 про необхідність належного виконання обов`язків з виховання малолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та покласти на Службу у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації контроль за виконанням батьківських обов`язків ОСОБА_4 .
Роз`яснити ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , що у разі продовження вчинення ОСОБА_4 дій, спрямованих на ухилення від виконання батьківських обов`язків з виховання дитини, вони за наявності для того правових підстав, не позбавлені можливості повторно звернутися до суду із аналогічним позовом.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Третя особа - О рган опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, код ЄДРПОУ 37415088, адреса: м. Київ, проспект Червоної Калини, 29.
Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, код ЄДРПОУ 37501695, адреса: м. Київ, проспект Червоної Калини, 21-Г.
Третя особа -  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено та підписано 30.03.2026.

Суддя Деснянського
районного суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК