ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

17 березня 2026 року	Справа №160/33200/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В. 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, в якому просить: 
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві щодо несвоєчасного виконання рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року у справі №215/5579/21 в частині стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 115525 грн. 80 коп. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 22 травня 2021 р. по 25 листопада 2021 р., а також 23729 грн. 17 коп. витрат на правничу допомогу, а всього 139254 грн. 97 коп.;
стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ОСОБА_1 115525 грн. 80 коп. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 22 травня 2021 р. по 25 листопада 2021 р., а також 23729 грн. 17 коп. витрат на правничу допомогу, а всього 139254 грн. 97 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконанні у Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві перебуває виконавчий лист №215/5579/21 , виданий Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 27 лютого 2023 року у справі №215/5579/21 , який станом на дату звернення до суду із цим адміністративним позовом залишається не виконаним.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі № 160/33200/25 та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Від Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві надійшов відзив на позовну заяву.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач посилається на таке.
Виконавчий документ про стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на користь позивача 115525 грн. 80 коп. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 22 травня 2021 р. по 25 листопада 2021 р., а також 23729 грн. 17 коп. витрат на правничу допомогу, а всього 139254 грн. 97 коп. про який позивач зазначає в прохальній частині позовної заяви в Головному управлінні Казначейства на виконанні не перебуває.
23.05.2025 до Головного управління Казначейства надійшла заява (Вх.№Р-11-1303) про долучення до заяви позивача про виконання рішення суду у справі №215/5579/21 листа Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.08.2023 та від 22.08.2023, яким позивача було повідомлено що, виконавчий лист у справі №215/5579/21, було отримано 21.03.2023.
Виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. При чому, якщо судовим рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких визначаються в якій частині необхідно виконати судове рішення (стаття 431 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України).
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Також, пункт 6 Розділу XIX Інструкції з діловодства місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20.08.2019 №814 передбачає, що судові рішення звертаються до виконання після того, як вони набрали законної сили, та повернення справ до суду першої інстанції після апеляційного або касаційного розгляду, крім випадків негайного їх виконання.
У долученому до заяви виконавчому листі у резолютивній частині рішення вказано, що рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення середньої заробітної плати за один місяць в сумі 15 551,50 грн.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначається дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Відповідач звертає увагу, що виконавчий лист підлягає виконанню в частині стягнення середньої заробітної плати за один місяць в сумі 15 551,50 грн, оскільки передбачає негайне виконання, що також узгоджується з відсутністю у виконавчому листі дати набрання рішенням законної сили.
Оскільки виконавчий лист підлягає негайному виконанню, Головним управлінням Казначейства відповідно до чинного законодавства прийнято до виконання виконавчий лист у межах суми платежу середньої заробітної плати за один місяць в сумі 15 551,50 грн.
З метою забезпечення виконання виконавчого документу Головне управління Казначейства звернулося з листом від 26.05.2025 №07-11-06/5530 до боржника щодо необхідності вжиття заходів до погашення заборгованості за виконавчим документом, встановленої рішенням суду.
Боржник не має відкритих в Головному управлінні Казначейства рахунків, на яких обліковуються кошти безпосередньо Боржника та з яких можна провести безспірне списання коштів за виконавчим документом.
Головне управління Казначейства 30.06.2025 прийняло виконавчий документ на облік за бюджетною програмою «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» КПКВК 3504040 у другу чергу погашення, про що було повідомлено позивача листом Головного управління Казначейства від 11.07.2025 №07-11/7110.
Погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою передбачено, що погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком № 845, пунктами 47-52 якого встановлено механізм безспірного списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів.
Головне управління Казначейства, відповідно до наданих повноважень, не має права законодавчої ініціативи, а також не має можливості встановлювати або змінювати бюджетні призначення, та черговість прийняття до виконання рішень суду.
Інша частина рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року у справі №215/5579/21, окрім стягнення 15 551,50 грн середньої заробітної плати за один місяць на виконання до Головного управління Казначейства не надходила.
Щодо стягнення з Головного управління Казначейства 115525 грн. 80 коп. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 22 травня 2021 р. по 25 листопада 2021 р., а також 23729 грн. 17 коп. витрат на правничу допомогу Головне управління Казначейства не уособлює Державний бюджет України, звертаємо увагу суду, що в даному випадку заборгованість, яка утворилась між позивачем та Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві, не може бути стягнута з асигнувань Головного управління Казначейства.
Позовні вимоги щодо стягнення витрат у зв`язку з наданням юридичної допомоги позивачу з Головного управління Казначейства, є безпідставні та необґрунтовані, а тому відсутні правові підстави для їх задоволення.
У відповіді на відзив позивач не погоджується з аргументами відповідача, зазначаючи зокрема, наступне.
Рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року вступило в законну силу 07.07.2023, а виконавчий документ був виданий раніше з метою стягнення середньої заробітної плати за один місяць в сумі 15551 грн. 50 коп.
Цілком логічно і зрозуміло, що виконавчий лист підлягав би виконанню в іншій частині ( з урахуванням вже виплаченої середньої заробітної плати за один місяць) після вступу рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області суду в законну силу.
Проте, в зв`язку із необхідністю заміни боржника –Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві на його правонаступника – Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, позивачка звернулася до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві із заявою про виконання рішення суду про стягнення з державного органу середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду та витрат на правничу допомогу лише 15.05.2025 , тобто після двох років, як рішення суду вступило в законну силу 07.07.2023.
Відповідач, прийнявши виконавчий лист на облік 30.06.2025 мав перерахувати кошти позивачці у тримісячний строк саме на підставі одного виконавчого листа, відповідно до якого : «Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м .Києві на користь ОСОБА_1 115525 грн. 80 коп. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 22 травня 2021 р. по 25 листопада 2021 р., а також 23729 грн. 17 коп. витрат на правничу допомогу, а всього 139254 грн. 97 коп. Суми стягнуті без урахування податків та обов`язкових платежів. Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення середньої заробітної плати за один місяць в сумі 15551 грн. 50 коп."
Позиція відповідача стосовного того, що виконавчий лист прийнятий до виконання лише межах суми платежу середньої заробітної плати за один місяць в сумі 15 551,50 грн. є такою, що повністю суперечить нормам чинного законодавства.
Посилання відповідача на черговість виконання рішень суду, є безпідставними враховуючи приписи норми ч. 4 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та положень абз. 2 п. 48 Порядку № 845 щодо строку перерахування коштів, законодавцем визначені чіткі часові межі виконання рішень суду.
Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив підтримав свою позицію.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2026 продовжено процесуальний строк розгляду справи на 30 днів.
Ухвалою суду від 27.02.2026 продовжено строк розгляду справи на розумний строк , достатній для всебічного та повного розгляду справи.
В період з 02.03.2026 по 16.03.2026 суддя знаходилась на лікарняному, що підтверджується довідкою Відділу управління персоналом Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Справа розглянута в перший день виходу судді з лікарняного.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
На виконання рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.02. 2023 позивачу - ОСОБА_1 виданий виконавчий лист у справі №215/5579/21 про: "Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м. Києві на користь ОСОБА_1 115525 грн. 80 коп. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 22 травня 2021 р. по 25 листопада 2021 р., а також 23729 грн. 17 коп. витрат на правничу допомогу, а всього 139254 грн. 97 коп. Суми стягнуті без урахування податків та обов`язкових платежів.
Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення середньої заробітної плати за один місяць в сумі 15551 грн. 50 коп."
Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 3 роки.
28.03.2023 за заявою стягувача , на підставі виконавчого листа старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №71398477.
Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.06. 2024 (залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.01.2025 ) у цивільній справі №215/5579/24, замінено боржника – Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві (ЄДРПОУ 41312290, м. Київ, пр. Перемоги, 92/2) на його правонаступника – Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДРПОУ 42098368, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) у виконавчому провадженні № 71398477.
Враховуючи викладене, керуючись абз 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 02.05.2025 прийнято постанову про заміну сторони виконавчого провадження.
За заявою позивача 02.05. 2025 державним виконавцем прийнято постанову про повернення стягувачу виконавчого документа без виконання на підставі п. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».
15.05.2025 позивач звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві із заявою , в якій просив стягнути згідно виконавчого листа 215/5579/21, виданого 27 лютого 2023 року Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, а також витрати на професійну правничу допомогу на користь ОСОБА_1 .
Листом №07-11/7110 від 11.07.2025 Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві повідомило, що за результатами попереднього розгляду документів виконавчий документ прийнятий Головним управлінням Казначейства до виконання у порядку черговості надходження виконавчих документів.
З метою забезпечення виконання виконавчого документу Головне управління Казначейства звернулося з листом від 26.05.2025 07-11-06/5530 до боржника щодо необхідності вжиття заходів до погашення заборгованості за виконавчим документом, встановленої рішенням суду.
Боржник є державним органом тому, керуючись нормами Закону та пунктом 33 Порядку, Головне управління Казначейства 30.06.2025 прийняло виконавчий документ на облік за бюджетною програмою «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою» КПКВК 3504040 у другу чергу погашення. При цьому до виконавчого документу перебувають на виконанні виконавчі документи, які надійшли раніше, на загальну суму 809,48 млн гривень. 
Позивач зазначає, що станом на день звернення з позовною заявою рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року у справі №215/5579/21 відповідачем не виконано, що стало підставою для звернення з позовом до суду.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон № 1404-VIII) рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Частиною 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України ( БК України) визначено, що Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.
Згідно підп. 1 п. 9 Розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» БК України установлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 р. № 215, затверджено Положення про Державну казначейську службу України (Положення №215).
Пунктом 1 Положення №215 визначено, що Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.
Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду (підп. 3 п. 4 Положення №215).
Відповідно до п. 9 Положення № 215 Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Таким чином, органи Казначейства повноваженнями здійснювати безспірне списання коштів державного та місцевого бюджетів або боржників на підставі рішення суду.
Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 №4901-VІ (Закон № 4901-VІ) встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 4901-VІ виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду .
За ч. 2 ст. 3 Закону №4901-VI стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону №4901-VI перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.
Пунктом 3 розділу ІІ Закону № 4901-VІ визначено, що заборгованість (за рішеннями судів, які виконуються Казначейством) погашається в такій черговості:
у першу чергу - заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника;
у другу чергу - заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами;
у третю чергу - заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.
Виходячи із приписів п. 3 розділу ІІ Закону №4901-VІ, заборгованість з Держави України в особі Кабінету Міністрів України за рахунок Державного бюджету України перед позивачем за рішенням суду про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі віднесена до другої черги.
Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений в Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 ( Порядок № 845).
Згідно з абзацом 2 п. 2 Порядку № 845 безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.
Відповідно до п. 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Підпунктом 1 п. 16 Порядку № 845 передбачено, що органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів для повернення надмірно та/або помилково сплачених податків і зборів та інших доходів бюджету.
За п. 17 Порядку № 845 стягувачі, на користь яких прийняті судові рішення про стягнення надходжень бюджету, подають до органу Казначейства, на рахунки в якому зараховані надходження бюджету, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, крім випадків, передбачених пунктом 23 цього Порядку.
Згідно абз.1 п. 19 Порядку № 845 безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.
Відповідно до положень пунктів 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31, 32 Порядку №845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.
Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.
У разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому положення пунктів 28-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.
Безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).
Відповідно до п. 33 Порядку № 845, у разі, коли судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Державної казначейської служби України (надалі – Казначейство) документи та відомості згідно з пп. 1 п. 47 Порядку № 845.
Відповідно до п. 48 Порядку № 845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.
Вказаний у пунктах 46, 47 Порядку № 845 рахунок, відкритий у Казначействі та Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» було передбачено відповідні асигнування (Бюджетна програма КПКВК 3504040).
Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» за бюджетною програмою КПКВК 3504040 передбачено 100,00 млн. гривень.
Пунктом 49 Порядку № 845 визначено, що у разі, коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Міністерству фінансів України пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України.
Тобто, при виконанні рішень суду, за якими боржником є державний орган, Державна казначейська служба України обмежена відповідними бюджетними призначеннями державного органу та коштами, передбаченими програмою для забезпечення виконання рішень суду.
У відповідних правовідносинах Казначейство є винятково виконавцем судових рішень та має можливість списати кошти державного бюджету в тому розмірі, в якому вони передбачені Верховною Радою України у законі про Державний бюджет України.
Своєю чергою, Казначейство відповідно до наданих повноважень, не має права законодавчої ініціативи та не має можливості самостійно встановлювати або змінювати бюджетні призначення.
Аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.06.2018 № 804/3242/17, від 25.07.2018 № 466/3828/17, від 15.05.019 № 688/4324/17, від 13.08.2020 № 818/1653/17, від 06.11.2019 № 803/1449/16, в яких викладена наступна позиція суду у даних правовідносинах, а саме:
«Аналізуючи наведені положення у співставленні зі встановленими обставинами цієї справи, необхідно звернути увагу, що при виконанні рішень суду, за якими боржником є держава, Казначейство обмежено відповідними бюджетними призначеннями державного органу та коштами, передбаченими програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Якщо таких коштів недостатнього, Казначейство зобов`язане звернутися до Міністерства фінансів України з пропозиціями щодо внесення змін до закону про Державний бюджет України; при цьому Казначейство відкладає безспірне списання коштів і поновлює його після того, як такі зміни будуть внесені.»
Враховуючи вищенаведені норми, перед тим як констатувати факт протиправної бездіяльності Державної казначейської служби України у правовідносинах, які виникають у зв`язку з виконанням судових рішень, за якими боржником є державний орган, потрібно з`ясувати, чи вчинило Казначейство, у межах своїх повноважень, усі залежні від нього дії спрямовані на те, щоб сплатити кошти за судовим рішенням, а також чи були для цього об`єктивні підстави та можливості.
У спірних правовідносинах позивач наголошує на протиправній бездіяльності відповідача, як суб`єкта владних повноважень, щодо не перерахування коштів за виконавчим листом по справі №215/5579/21.
Суд зазначає, що під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного/несвоєчасного виконання обов`язкових дій/ухвалення рішень або невиконання їх узагалі. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.
Так, суд констатує, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає виконанню.
Разом з цим, у контексті встановлених у цій справі обставин, необхідно зауважити, що сам факт невиплати позивачу коштів протягом розумних строків за судовим рішенням, боржником за яким є державний орган, без з`ясування усіх обставин, які зумовили таку ситуацію, не є достатньою підставою вважати, що Державна казначейська служба України допустила протиправну бездіяльність.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30 вересня 2019 року у справі № 820/287/18, від 06 листопада 2019 року у справі №803/1449/16.
Суд зазначає, що з огляду на положення пунктів 3 та 47 Порядку №845 безспірне списання коштів державного бюджету та як наслідок виплата стягувачу грошових коштів на підставі виконавчого листа здійснюється у порядку черговості надходження виконавчого документа, а також за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів, тобто в межах відповідних бюджетних асигнувань.
Аналогічна правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду викладеними у постановах від 19 листопада 2019 року у справі № 320/1376/19, від 11 лютого 2020 року у справі № 826/10629/16.
Відтак, враховуючи обставини даної справи суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність ДКСУ, що призвела до невиконання судових рішень відсутні у зв`язку з тим, що ненарахування та невиплата стягнутих сум пов`язані з черговістю виконання виконавчих документів, залежно від дати їх надходження, та з недостатністю відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів за цим виконавчим листом. Зокрема, у Законі України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» на відповідний рік передбачено спеціальну бюджетну програму КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою».
Сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.
Подання ж відповідачем Міністерству фінансів України пропозицій у відповідності до пункту 39 Порядку № 845 свідчить про використання наданих йому повноважень задля виконання судового рішення.
Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12.02.2020 року у справі № 826/17656/16, у постанові від 30.04.2020 року у справі №804/2076/17.
Відповідач, посилаючись на недостатність бюджетних призначень за бюджетною програмою для погашення заборгованості за поданим судовим рішенням та наявність сформованої черги, в якій перебуває на виконанні значна кількість , через що є неможливим виконання виконавчий листа по справі №215/5579/21 у стислі строки, не надав доказів здійснення дій щодо виконання судового рішення, як то звернення до Міністерства фінансів України.
При цьому суд зазначає, що позиція відповідача стосовного того, що виконавчий лист прийнятий до виконання лише у межах суми платежу середньої заробітної плати за один місяць в сумі 15 551,50 грн. є такою, що суперечить нормам чинного законодавства.
За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, суд видає один виконавчий документ. Якщо на підставі ухваленого рішення передбачено вчинення кількох дій (у тому разі якщо вони стосуються різних вимог (майнових та немайнових) або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях, або якщо рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, видаються декілька виконавчих документів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.
Разом з тим, позовні вимоги щодо стягнення з Головного управління Казначейства 115525 грн. 80 коп. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 22 травня 2021 р. по 25 листопада 2021 р., а також 23729 грн. 17 коп. витрат на правничу допомогу не можуть бути задоволені.
Головне управління Казначейства не уособлює Державний бюджет України. В даному випадку заборгованість, яка утворилась між позивачем та Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві, не може бути стягнута з асигнувань Головного управління Казначейства.
Грошові кошти не можуть примусово стягуватись з державного органу. Кожне міністерство, інший державний орган покликані виконувати державні функції, покладені на них відповідно до законодавства; саме з цією метою здійснюється їх фінансування. Примусове стягнення коштів з Головного управління Казначейства чи іншого державного органу може призвести до неможливості виконання ними покладених на них функцій, а відтак до розбалансування державної влади .
Вказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 11.10.2023 у справі №902/21/21).
У постанові від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що при розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.
В силу вимог частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За змістом абзацу 2 частини 4 статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених відповідачем прав позивача буде:
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві здійснити дії, спрямовані на виконання виконавчого листа №215/5579/21, виданого Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.02.2023 відповідно до вимог Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 за №4901-VI та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 за №845.
За приписами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Згідно ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (вул. Терещенківська, буд. 11-А, м.Київ, 01601, код ЄДРПОУ 37993783) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві щодо несвоєчасного виконання рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2023 року у справі №215/5579/21 в частині стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 115525 грн. 80 коп. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 22 травня 2021 р. по 25 листопада 2021 р., а також 23729 грн. 17 коп. витрат на правничу допомогу, а всього 139254 грн. 97 коп.
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві здійснити дії, спрямовані на виконання виконавчого листа №215/5579/21, виданого Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.02.2023 відповідно до вимог Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 за №4901-VI та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 за №845.
В решті позовних вимог – відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона