Справа №295/5102/25

2/295/312/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:
Головуючого судді Чішман Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Лайчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Янчука Анатолія Анатолійовича до ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_1 про визнання батьківства, третя особа: Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -
ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Васильків Обухівського району Київської області, внести зміни до актового запису про народження дитини №442 від 15.10.2021, складеного Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), вказавши батьком дитини громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та змінити прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».
В обґрунтування вимог вказано, що в липні 2020 року позивач та ОСОБА_3 познайомились, між ними склались дружні відносини, які в подальшому переросли у такі, що притаманні чоловіку та дружині, які проживають без реєстрації шлюбу.
Так, останні вели спільний побут, господарство, бюджет, відвідували спільних друзів, приймали участь у сімейних зустрічах спільних родичів.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача та ОСОБА_3 народилась спільна дитина – ОСОБА_4 .
У зв`язку з тим, що позивач та ОСОБА_3 не перебували у зареєстрованому шлюбі, прізвище дитини записано зі слів матері, згідно приписів ч. 1 ст. 135 СК України.
На початку червня 2024 ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_3 , отримала сповіщення про те, що її син зник безвісти.
Рішення у даній справі необхідно позивачу для захисту прав на гарантії, передбачені законом для дітей, батьки яких є зниклими безвісти військовослужбовцями.
В позасудовому порядку вирішити спір не представилось можливим, оскільки відповідач ОСОБА_2 заперечує батьківство свого сина відносно дитини ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 23.04.2025 у справі відкрито загальне позовне провадження (а.с. 40).
В судове засідання сторони не з`явились.
Представник позивача подав 15.04.202 заяву про розгляд справи без його участі.
13.05.2025 від представника військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу вч НОМЕР_1 як військовослужбовець за призовом під час мобілізації 15.05.2024 наказом командира вч НОМЕР_1 від 15.05.2024 №141.
Особова справа ОСОБА_3 у військовій частині не формувалась та не зберігалась, відомості щодо складу сім`ї останнього у військовій частині відсутні (а.с. 47-54).
Відповідач ОСОБА_2 15.04.2026 подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, не заперечувала проти задоволення позову.
Представник третьої особи - Васильківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) неодноразово подавав до суду заяви про розгляд справи без його участі.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
В позовній заяві позивач зазначила, що в липні 2020 року вона та ОСОБА_3 познайомились, між ними склались дружні відносини, які в подальшому переросли у такі, що притаманні чоловіку та дружині, які проживають без реєстрації шлюбу. Останні вели спільний побут, господарство, бюджет, відвідували спільних друзів, приймали участь у сімейних зустрічах спільних родичів, що не заперечувалось іншими учасниками судового розгляду.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилась спільна дитина – ОСОБА_4 (а.с. 9).
Прізвище дитини записано зі слів матері, згідно приписів ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України №00041899468 (а.с. 10-11).
Після народження дитини позивач та ОСОБА_3 проживали разом, останній визнавав дитину своєю, постійно проводив з сином свій вільний час, дитина перебувала на утримані батька, що не заперечувалось іншими учасниками судового розгляду.
В період повномасштабної війни рф проти України ОСОБА_3 було мобілізовано ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На початку червня 2024 ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_3 , отримала сповіщення сім`ї №1/3710 від 28.05.2024 про те, що її син зник безвісти, виконуючи бойове завдання поблизу населеного пункту Невське Сватівського району Луганської області (а.с. 12).
12.02.2025 ухвалою Василькіського міськрайонного суду Київської області було залишено заяву про встановлення батьківства ОСОБА_3 по відношенню до дитини ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_2 через свого представника подала в рамках такої справи пояснення, у яких заперечувала батьківство свого сина по відношенню до дитини ОСОБА_4 , тобто фактично виник спір, який не міг бути розглянутий в порядку окремого провадження (а.с. 23-24).
Ухвалою суду від 11.06.2025 у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу (а.с. 62-63).
Ухвалою суду від 12.12.2025 замінено експертну установу, якій доручено проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, призначеної ухвалою суду від 11.06.2025 та доручено проведення такої експертизи судовим експертам медико-генетичного центру «Мама Папа» (а.с. 116).
Згідно висновку молекулярно-генетичної експертизи №51658 від 16.01.2026 ймовірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в рамках проведеного дослідження, складає 99, 08 %.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України).
Статтею 51 Конституції України, частинами 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя (ст. 122 СК України).
Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. 
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (справа «Калачова проти Російської Федерації», № 3451/05, § 34, рішення від 07.05.2009 року).
Пунктами 6, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.
Відповідно до абзацу 11 пункту 20 глави 1 розділу III «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Підпунктом 2.13.1 пункту 2.13 розділу II «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Відповідно до підпункту 2.16.4 пункту 2.16 розділу II «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що батьківство ОСОБА_7 стосовно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку, а позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №219/25/1813/В від 18.06.2025 та звільнена від сплати судового збору.
Військова частина НОМЕР_1 не є належним відповідачем в дані справі.
Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 122, 125, 126, 135 СК України, ст.ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Янчука Анатолія Анатолійовича до ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_1 про визнання батьківства, третя особа: Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) – задовольнити.

Визнати громадянина України  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Внести до актового запису №442 від 15.10.2021 про народження  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), наступні зміни: 
- вказати батьком дитини  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце реєстрації АДРЕСА_1 , УНЗР НОМЕР_2 .
- змінити прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 . 
Відповідач: військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 
Третя особа: Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місцезнаходження: м. Васильків, вул. Володимирська, 2, код ЄДРПОУ: 33077054

Повний текст рішення складено 21.04.2026.

Суддя          Л.М. Чішман