ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/117/26 Справа № 243/659/25 	  	Головуючий у першій інстанції: Воронков Д. В. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2026 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –    Красвітної Т.П., 
суддів:    Городничої В.С., Никифоряка Л.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 лютого 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИЛА:
У січні 2025 року року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , посилаючись на те, що починаючи з 01.10.2023 позивач здобуває освіту в галузі права у Віденському університеті, успішно пройшов навчання у першому та другому семестрі та починаючи з 01.10.2023 продовжую навчання у (третьому) зимовому семестрі 2024 року, на який був зареєстрований 17.09.2024. Форма навчання денна та він отримує комплексний післяопераційний догляд після трансплантації кісткового мозку після гострого лімфобластного лейкозу, має інвалідність. У зв`язку з чим перебуває на утриманні матері та не має можливості працевлаштуватися на роботу до закінчення учбового закладу, потребує матеріальної допомоги, несе додаткові витрати на проїзд та учбову літературу. Відповідач добровільно допомоги не надає, хоча офіційно працює, інших осіб на утриманні не має, хронічними захворюваннями не страждає, має постійний стабільний дохід, а отже, має можливість надавати матеріальну допомогу. Тому позивач просив стягнути щомісячно з відповідача аліменти на його користь на утримання у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення позивачем 23-х років за умови продовження навчання, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду.
Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 лютого 2025 року, з урахуванням ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2025 року про виправлення описки, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання – задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.01.2025 року і на весь період навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 968,96 грн. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) (п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України).
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.
Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.02.2006, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с. 6).
На доведення факту навчання ОСОБА_1 надано підтвердження зарахування останнього на зимовий семестр 2024 року та на літній семестр 2025 року на навчальну програму UA 101 Право у Віденському університеті, екзаменаційно – залікову відомість зимового семестру 2024 року, студентський квиток ОСОБА_1 , які перекладені українською мовою (а.с. 20, 21, 100-106).
Відповідно до довідки Денної клініки та амбулаторії трансплантації стовбурових клітин Центру дитячої та підліткової медицини дитячого шпиталю ОСОБА_3 від 20.12.2024, перекладеної ТОВ «Бюро перекладів», ОСОБА_1 має діагноз: мікроаденома гіпофіза, аденома щитоподібної залози, стеатоз печінки, компенсований гіпергонадотропний гіпогонадізм, артеріальна гіпертензія. У зв`язку із чим отримує комплексний післяопераційний догляд в амбулаторії трансплантації стовбурових клітин після алогенної трансплантації кісткового мозку (КТМ) після гострого лімфобластного лейкозу (а.с. 17).
Згідно змісту позовної заяви, позивач потребує матеріальної допомоги, несе додаткові витрати на проїзд та учбову літературу.
Статтею 199 СК України визначено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Тож стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі №644/3610/16 (провадження №61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
У постанові від 16 лютого 2022 року у справі №381/2423/20 (провадження №61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
При визначенні розміру аліментів, необхідно врахувати матеріальне становище платника аліментів, а також те, що обов`язок утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків.
Колегія суддів вважає встановленим той факт, що у зв`язку з навчанням ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги у зв”язку із навчанням, яку мають надавати як матір, так і батько. Позивач з досягненням повноліття продовжує навчання, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітнім, на час пред”явлення позову 23-х років не досяг, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги; враховуючи, що неможливість працевлаштування на повний день, матеріальні витрати на придбання навчального матеріалу, проїзд до місця навчання, інтернет у зв”язку із навчанням утворюють потребу позивача в утриманні; беручи до уваги, що відповідач перебуває у працездатному віці та може надавати матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, - колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на його утримання у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 20.01.2025 року і на весь період навчання, але не більш як до досягнення позивачем двадцяти трьох років.
Колегія зазначає, що позивач, всупереч вищезазначених норм закону, не надав суду достатніх доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у повнолітнього сина потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням саме у розмірі, зазначеному у позовній заяві (1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) відповідача). Тому, на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що  забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.
В свою чергу, ОСОБА_2 в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав доказів, які б підтверджували неможливість сплачувати аліменти на період навчання сина у розмірі 1/6 частини від всіх його видів доходів щомісячно.
Суд апеляційної інстанції приймає до уваги доводи апелянта, що у резолютивній частині скороченого рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 лютого 2025 року зазначено про стягнення аліментів на користь позивача у розмірі “1/4 частки”, тоді як в резолютивній частині повного оскаржуваного рішення місцевим судом вказано про стягнення аліментів в розмірі “1/6 частки”. 
Враховуючи наведені суперечності, які не усунуті; суперечливі висновки суду першої інстанції щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача саме у зв”язку із навчанням, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з постановленням нового. 
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – задовольнити частково. 
Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 лютого 2025 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення. 
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання – задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_2  (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь  ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_3 ) який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.01.2025 року і на весь період навчання, але не більш як до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст судового рішення складений 19 березня 2026 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

Л.П. Никифоряк