Справа № 449/224/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне

"30" березня 2026 р.         м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі: 
судді:       Гуняк О.Я.,
за участю секретаря судових засідань:  Тивонюка С.Р.,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, - 
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , звернулася до Перемишлянського районного суду Львівської області із позовною заявою, в якій просить: розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2 , 26.06.2020 р. в Львівському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства, актовий запис N? 973 та стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 аліменти на її користь на утримання синів: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій фіксованій сумі по 3000 грн. щомісячно на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення ними повноліття. Заяву обгрунтовує тим, що протягом тривалого часу вона з відповідачем не проживають разом, але і в перші роки їхнього шлюбного життя між ними часто виникали непорозуміння, непорозуміння, сварки із-за будь-яких обставин. Зазначає, що відповідач мав відмінні погляди на спільне життя, неналежно ставився до неї, як до дружини. Наголошує, що відповідач не займається належним чином вихованням їхніх синів, зловживає спиртними напоями, має відносини з іншими жінками, наносить їй побої, тим самим створив ненормальні умови для спільного проживання. Стверджує, що впродовж останніх років відповідач веде розпусний спосіб життя, вони не підтримують стосунків, не ведуть спільного господарства. Вважає, що тривалий час їхній шлюб існує формально, сім?я остаточно розпалася і перспектив на її поновлення не має. Зауважує, що примирення між ними не можливе, тому вона категорично настоює на розірванні шлюбу. Звертає увагу, що відповідач не турбується про їхніх синів, тобто уникає від виконання батьківського обов?язку, незважаючи на те, що їй одній важко утримувати дітей, забезпечувати їх всім необхідним для нормального розвитку та навчання, хоча вона робить все що від неї залежить і намагається зробити все, щоб її сини не були ні в чому обмежені.
Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд даної справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлялася належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, тому, на підставі ст. 280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 26.06.2020 р., між  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстровано шлюб - 26.06.2020 р., про що складено відповідний актовий запис за №973. Шлюб зареєстровано Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Після реєстрації шлюбу, дружині присвоєно прізвище - « ОСОБА_1 ».
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 27.10.2020 р., батьками  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 11.10.2024 р., батьками  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Причинами розпаду сім`ї є непорозуміння через різнобічність та несумісність характерів, образи, сварки із-за будь-яких обставин, відмінні погляди на спільне життя.
Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Окрім цього, в судовому зсіданні було також встановлено, що належної матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. 
Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 
Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р. - дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 
Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст. 183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дітей, їх потреби у цьому віці, стан здоров`я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дітей, обов`язок обох батьків утримувати дітей, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.
Суд також задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.
З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 200, 206, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
ухвалив:
Позов задовольнити. 
Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) - 26.06.2020 р., актовий запис - №973.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.02.2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.02.2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн, 20 коп судового збору. 
Стягнути з ОСОБА_2 користь держави сплачений судовий збір в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн, 20 коп судового збору. 
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_5 від 07.12.2011 р., проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя           Гуняк О.Я.