МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2026 р. 	№ 400/10660/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	
до відповідача	Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, 	
про	визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,	
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною відмову відповідача зарахувати до стажу роботи позивача у подвійному розмірі період роботи у державній установі «Снігурівська виправна колонія (№5)» з 01.01.2004 р. по 10.07.2013 р. та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії з 03.04.2025 р.;
- зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи позивача у подвійному розмірі період роботи у державній установі «Снігурівська виправна колонія (№5)» з 01.01.2004 р. по 10.07.2013 р. та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії з 03.04.2025 р. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 1512.2016 року отримує пенсі. За віком та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Під час ознайомлення з даними пенсійної справи позивачу стало відомо, що відповідач здійснює обчислення пенсії позивача без зарахування у подвійному розмірі до його стажу періоду роботи в державній установі «Снігурівська виправна колонія (№5)» з 01.01.2004 р. по 10.07.2013 р. На своє звернення отримав лист вих.№15795-14548/О-02/8-1400/25 від 23.09.2025 р., в якому відповідач відмовив у задоволенні мого прохання. Такі дії відповдіача вважає протиправними та просить задовольнити позовні вимоги. 
Ухвалою від суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення. 
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Позивач отримував пенсію по інвалідності 2 групи загального захворювання з 09.07.2013 по 31.07.2014 та по інвалідності 3 групи загального захворювання з 01.08.2014 по довічно, призначену відповідно до Закону № 1058. право для зарахування до страхового стажу в подвійному розмірі періодів роботи в державній установі «Снігурівська виправна колонія (№5)» з 01.01.2004 року по 10.07.2013 року, відсутнє. 
Суд розглянув справу в порядку письмового провадження.
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. 
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідач здійснює обчислення пенсії позивача без зарахування у подвійному розмірі до мого стажу періоду роботи в державній установі «Снігурівська виправна колонія (№5)» з 01.01.2004 року по 10.07.2013 року, у зв`язу з чим позивач звернувся із заявою до відповідача. 
Листом №15795-14548/О-02/8-1400/25 від 23.09.205 року позивачу повідомив про відсутність підстав для зарахування періоду роботи з 01.01.2004 ркоу по 10.07.2013 року у Державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" до стажу роботи в подвійному розмірі, оскільки з 01.01.2004 року страховий стаж враховується в одинарному розмірі.
Позивач вважаючи такі дії відповідача протиправними звернувся до суду з даним позовом. 
Відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 01 січня 2004 року для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, який враховується в одинарному розмірі, а тому у подвійному розмірі може бути зарахований період роботи лише по 31 грудня 2003 року.
Згідно роз`яснень Міністерства охорони здоров`я України від 27 січня 2010 року №05.03-18-54/973 «інфекційний заклад (відділення)» є заклад (відділення), де надають медичну допомогу хворим на інфекційні хвороби або працюють з матеріалом, який містить або потенційно інфікований збудниками інфекційних хвороб.
Пунктом 1 Переліку закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Державного департаменту з питань виконання покарань від 24 грудня 2004 року № 247, який був чинний до 09 квітня 2013 року, до лікарняних закладів та лікувально-профілактичних закладів особливого типу віднесено спеціалізовані туберкульозна лікарня. Цим же переліком визначено, що лікарня є медичним закладом, призначеним для надання спеціалізованої (вторинної) лікувально-профілактичної допомоги хворим. Лікарня, де хворим надається стаціонарна медична допомога за однією лікарською спеціальністю, називається спеціалізованою. Лікарня може мати у своєму складі поліклініку (амбулаторію, амбулаторно-профілактичні відділення).
На підставі наказу МВС УРСР від 27 червня 1983 року № 0119 виправно-трудова колонія (№ 5) (установа ІН 316/5 УВС Миколаївського облвиконкому) з 01 липня 1983 року перепрофільована в установу виконання покарань для утримання засуджених чоловіків, хворих закритими формами туберкульозу легень з лімітом наповнення 600 чоловік, у тому числі стаціонару на 100 ліжок, з направленням хворих засуджених на лікування в ВТК №5 зі слідчих ізоляторів і виправно-трудових колоній у відповідності з вимогами наказу МВС УРСР №0230-1980 року та за нарядами медичного управління МВС УРСР.
Переліком спеціалізованих установ та міжобласних лікарень УВП, до яких направляються засуджені, хворі на туберкульоз, затвердженим Наказом МВС України від 11 жовтня 1994 року № 556, установа ІН 316/5 УМВС України в Миколаївській області визначена як спеціалізована установа, в яку направляються на лікування чоловіки, хворі на активну форму туберкульозу, які підлягають триманню на загальному та посиленому режиму ув`язнення та неповнолітні чоловічої статті, хворі на активну форму туберкульозу. Аналогічне визначення установи було зазначено у Переліку, затвердженому наказом МВС України № 836 від 03 грудня 1996 року.
На підставі наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань №165 від 29 листопада 1999 року «Про введення в дію нових найменувань органів та установ кримінально-виконавчої системи України» установа ІН-316/5 перейменована в Снігурівську виправну колонію управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області (№5).
Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 02.04.2009 року № 59 Снігурівську виправну колонію № 5 УДДУ у Миколаївській області перейменовано у спеціалізовану туберкульозну лікарню середнього рівня безпеки.
Згідно наказу Державного Департаменту України з питань виконання покарань № 157 від 14 липня 2009 року «Про організаційно-штатні посади» введено в дію нове найменування Снігурівська виправна колонія Державного департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області (№5) спеціалізована туберкульозна лікарня середнього рівня безпеки (для тримання чоловіків, засуджених до позбавлення волі на певний строк, які хворі на туберкульоз), планове наповнення 610 осіб.
Наказом Державної пенітенціарної служби України № 427 від 18.06.2012 року «Про організаційні штатні питання по установах виконання покарань, їх підприємствах та слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби в Миколаївській області» Снігурівська виправна колонія № 5 Державного департаменту України з питань виконання покарань у Миколаївській області (№ 5) реорганізована у Снігурівську виправну колонію управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№ 5) й значиться як спеціалізована туберкульозна лікарня, середнього рівня безпеки (для тримання чоловіків, засуджених до позбавлення волі на певний строк, які хворі на туберкульоз).
Таким чином, з липня 1983 року у Снігурівській виправній колонії № 5 утримуються та лікуються засуджені чоловіки, хворі на туберкульоз, у тому числі й на активну форму туберкульозу, тобто фактично установа виконує функції інфекційного закладу охорони здоров`я, призначеного для надання спеціалізованої (вторинної) медичної допомоги засудженим, хворим на туберкульоз, а тому відноситься до інфекційних лікувальних закладів.
Враховуючи, що ДП «Снігурівська виправна колонія (№5)» Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області є інфекційним закладом в розумінні статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», стаж роботи позивача з у цьому закладі в період з 01.01.2004 року по 10.07.2013 року підлягає зарахуванню у подвійному розмірі.
Щодо посилання відповідача на те, що з 01.01.2004 року страховий стаж враховується в одинарному розмірі, суд зазначає наступне.
З 01.01.2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Крім того, за правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення», в частині визначення права на пенсію за віком (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивача за призначенням пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.
Як вже зазначалось вище, відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
За правилами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 23.01.2019, від 04.12.2019 року у справі № 689/872/17, від 20.04.2022 року у справі № 214/3705/17, від 22.12.2021 року у справі № 688/2916/17, від 08.06.2022 року у справі №510/1593/16-а, від 27.04.2023 року у справі № 160/14078/22.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, суд доходить висновку про протиправність дій щодо відмови позивачу у зарахуванні до його стажу в подвійному розмірі спірного періоду роботи з 01.01.2004 року по 10.07.2013 року і належним способом відновлення порушеного права позивачки є обраний позивачем спосіб, а саме шляхом зобов`язання відповідача зарахувати позивачці період роботи з 01.01.2004 року по 10.07.2013 року до стажу для обчислення пенсії у подвійному розмірі та провести перерахунок і виплату пенсії з 03.04.2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 241 – 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, код ЄДРПОУ 13844159) – задовольнити. 
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 зарахувати у подвійному розмірі період роботи у державній установі «Снігурівська виправна колонія (№5)» з 01.01.2004 року по 10.07.2013 року.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 у подвійному розмірі період роботи у державній установі «Снігурівська виправна колонія (№5)» з 01.01.2004 року по 10.07.2013 року, провести перерахунок та виплату перерахованої пенсії з 03.04.2025 року.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, код ЄДРПОУ 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок). 

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 24.03.2026 року.

Суддя О.В. Малих