ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
22.01.2026	Справа № 910/12063/25	

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., за участю секретаря судового засідання Ягельської А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження 

справу № 910/12063/25
позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"
до  Обслуговуючого кооперативу "Хауз менеджмент"
про  стягнення 1 361 422,37 грн

За участю представників сторін: 
від позивача: Єсипенко О.В.; 
від відповідача: не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Обслуговуючого кооперативу "Хауз менеджмент" про стягнення 1 361 422,37 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" у період з грудня 2021 року по січень 2024 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальній сумі 1 161 164,51 грн, за прострочення сплати якої, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, нараховані інфляційні втрати в розмірі 67 458,59 грн та 15% річних - 132 799,27 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2025 відкрито провадження у справі № 910/12063/25, ухвалено здійснювати розгляд за правилами загального позовного засідання, попереднє засідання призначено на 13.11.2025. Запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позов у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. 
Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Як встановлено судом, позивач і відповідач мають зареєстровані електронні кабінети у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі відповідно ухвала суду від 17.04.2025 про відкриття провадження у справі в електронному вигляді була доставлена до електронних кабінетів сторін, що підтверджується повідомленнями про доставку електронного листа, залученими до матеріалів справи.
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи вважається днем вручення судового рішення. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
З огляду на приписи ч. 6 ст. 242 ГПК України вважається, що сторони отримали 01.10.2025 ухвалу про відкриття провадження у справі від 30.09.2025.
28.10.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про залучення до участі у розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі" та Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго".
Присутній у підготовчому засіданні 13.11.2025 представник позивача підтримав клопотання про залучення до участі у розгляді справи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.
Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань суду не подавав. 
Розглянувши у підготовчому засіданні клопотання Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про залучення до участі у розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, оскільки позивачем не доведено, виходячи з підстав та предмету заявлених позовних вимог, яким чином рішення у справі №910/12063/25 може вплинути на права або обов`язки Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго".
Ураховуючи відсутність у підготовчому засіданні 13.11.2025 будь-яких інших заяв і клопотань представників сторін, суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 04.12.2025, яка занесена до протоколу судового засідання від 13.11.2025.
03.12.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли клопотання про зупинення провадження у справі № 910/12063/25 до набрання законної сили рішенням у справі № 910/74/25 та заява про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, які має понести відповідач з розглядом даної справи в розмірі 20 000,00 грн.
04.12.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою представника.
Представники сторін у судове засідання 04.12.2025 не з`явилися.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2025 клопотання Обслуговуючого кооперативу "Хауз менеджмент" про зупинення провадження у справі залишено без розгляду. У задоволенні заяви Обслуговуючого кооперативу "Хауз менеджмент" про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено. Клопотання Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про відкладення розгляду справи задоволено та розгляд справи № 910/12063/25 відкладено на 22.01.2026. 
22.01.2026 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване тим, що відповідач був позбавлений належним чином та у повній мірі можливості об`єктивно розглянути позовні вимоги позивача і сформувати по ним свою правову позицію. 
Присутній у судовому засіданні 22.01.2026 представник позивача повністю підтримав вимоги та доводи позовної заяви, а також заперечив щодо задоволення клопотання відповідача, оскільки з моменту відкриття провадження у справі минуло достатньо часу, що надавало відповідачу можливості ознайомитися з матеріалами справи. 
Представники відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. 
Що стосується клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 
1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;
2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;
3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;
4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:
1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;
2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки;
3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;
4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.
Згідно з ч.ч.1, 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу. Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
Одночасно, застосовуючи відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Подане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю сформувати правову позицію щодо заявлених позовних вимог, задоволенню не підлягає, оскільки вказана причина не є підставою для відкладення розгляду справи, виходячи з приписів ст. 202 ГПК України. 
Приймаючи до уваги, що позивач та відповідач були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка в судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.
У судовому засіданні 22.01.2026, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "УКРІНТЕРЕНЕРГО", яке виконує функції постачальника "останньої надії" (далі - постачальник, позивач, ДПЗД "УКРІНТЕРЕНЕРГО"), та діяв на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 06.11.2018 № 1344 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №1023-р (із змінами), відповідно до положень статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила/ПРРЕЕ), та Обслуговуючим кооперативом «Хауз менеджмент» (далі за текстом - споживач/відповідач укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі за текстом - Договір) на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", положень ПРРЕЕ, операторами системи є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі».
За даними ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», на якого покладено функції адміністратора комерційного обліку, відповідно до положень пункту 10 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», ОК «Хауз менеджмент» було віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник «останньої надії» з 01.12.2021 року, що підтверджується листом ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» від 30.11.2021 №3/01/21/39131/1 та Повідомленням про переведення споживача (пункти № 171-184 вказаного повідомлення, яке є додатком до вказаного листа, копія долучена до матеріалів справи). 
Згідно даних, отриманих від Оператора системи розподілу - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» ОК «Хауз менеджмент» перебувало на постачанні електричної енергії постачальником «останньої надії» у період з 01.12.2021 по 31.01.2024, що підтверджується доданими до справи копіями звітів ОСР щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго».
На виконання положень частини 11 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", ДПЗД "УКРІНТЕРЕНЕРГО", як постачальником «останньої надії», на своєму офіційному вебсайті у мережі Інтернет за адресою www.uie.kiev.ua розміщено публічну оферту, зокрема: Порядок приєднання до умов договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; Договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; «Комерційна пропозиція № 5 від 08.10.2021 р. для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії»; Додаток № 1 до Комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 до Договору на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; Додаток до комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 р. «Ціни, за якими здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» на березень 2023 року; Порядок формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії». 
Відповідно до положень статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», яка кореспондується з умовами, що зазначені Комерційній пропозиції для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», яка є Додатком 1 до Договору, Договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частині здійснення розрахунків між Сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів. Тобто, законодавством встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» укладається на підставі дій споживача - споживання електричної енергії (акцепт договору) без договору з іншим електропостачальником. У такому разі договір вважається укладеним (момент укладення договору) з постачальником «останньої надії» у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. 
При цьому, постачання електричної енергії відповідачу здійснювалося ДПЗД «Укрінтеренерго» на підставі наказу Міністерства енергетики України від 13.04.2022 року № 148 «Про врегулювання питань щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану», яким було встановлено збільшений строк постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» та затверджено Положення № 148.
Відповідно до пункту 1 Положення № 148, передбачено особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, учасники роздрібного ринку електричної енергії керуються вимогами Закону України «Про ринок електричної енергії» та іншими нормативно-правовими актами, з урахуванням цього Положення, для забезпечення стабільної роботи ринку електричної енергії в умовах воєнного стану. 
Так, відповідно до абзацу 2 пункту 7 вказаного Положення постачальник «останньої надії» у період дії воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування (крім випадку зміни постачальника за ініціативою споживача в порядку глави 6.1 ПРРЕЕ) здійснює постачання електричної енергії тим споживачам, у яких відсутній електропостачальник, в тому числі яким станом на 04.03.2022 постачання електричної енергії здійснював постачальник «останньої надії».
Наказом Міністерства енергетики України від 10.10.2023 за № 307, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.10.2023 за № 1859/40915 та був оприлюднений 06 грудня 2023 року в Офіційному віснику України за № 98, визнано таким, що втратив чинність наказ № 148. 
Так, у період споживання ОК "Хауз менеджмент" діяли: 
- Комерційна пропозиція № 5 від 08.10.2021 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» з періодом дії з 01.11.2021; 
- Комерційна пропозиція № 6 від 09.06.2023 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» з періодом дії з 01.07.2023; 
- Комерційна пропозиція № 7 від 11.10.2023 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» з періодом дії з 01.11.2023;
- Комерційна пропозиція № 8 від 07.11.2023 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» з періодом дії з 01.12.2023.
Положеннями розділу 16 «Комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021, № 6 від 09.06.2023, №7 від 11.10.2023 та №8 від 07.11.2023 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії» встановлено, що інформування Споживача, з яким укладено Договір, про зміни в умовах Договору, про закінчення терміну його дії, зміну цін, надсилання рахунків на оплату (із вкладенням сканованої копії рахунку у форматі PDF), попереджень про припинення постачання електричної енергії (із вкладенням сканованої копії попередження у форматі PDF) також може здійснюватися шляхом надсилання інформації/документів засобами електронного зв`язку на електронну адресу Споживача. 
У випадку надсилання повідомлень і документів електронною поштою Сторони використовують наступні адреси електронної пошти: Постачальника - pon@uie.kiev.ua; Споживача - зазначена на веб-сайті Споживача та/або надана Постачальнику Споживачем у будь-який спосіб (офіційним листом, в довільній формі на адресу Постачальника, телефонограмою), та/або надана Постачальнику Оператором системи розподілу (передачі). Такі документи вважаються направленими однією Стороною та офіційно отриманими іншою Стороною без додаткового оформлення на паперовому носії.
Відповідно до інформації, отриманої позивачем від ОСР - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі в Повідомлені оператора системи про споживачів, постачання електричної енергії яким здійснюється постачальником «останньої надії» була вказана контактна інформація Споживача, а саме: поштова адреса: 03191, м. Київ, вул. Дмитра Луценка, буд. 8-А, прим. 76. 
Крім того, на сайті споживача була опублікована інформація із зазначенням електронної адреси: house-management@house-service.org.ua. 
Таким чином, ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальник «останньої надії», здійснював надсилання документів ОК "Хауз менеджмент", як споживачу, за допомогою засобів електронного зв`язку на адресу електронної пошти housemanagement@house-service.org.ua та на поштову адресу: 03191, м. Київ, вул. Дмитра Луценка, буд. 8-А, прим. 76. 
Отже, виходячи з положень пунктів 16.1, 16.2 Комерційних пропозицій, усі документи вважаються отриманими відповідачем належним чином.
Пунктом 2.1 Договору встановлено, що споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція).
Відповідно до пункту 5.1, 5.2, 5.8 Договору, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є додатком до цього договору. Спосіб визначення ціни на електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Розрахунковий період за цим договором є календарний місяць.
Згідно з пунктом 5.8 Договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.
Відповідно до пункту 5.10 Договору, оплата виставленого постачальником рахунка за цим Договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менш 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.
Умовами розділу 4 Комерційної пропозиції, що є невід`ємним додатком до Договору, встановлено обов`язок сплати споживачем 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку. 
У разі не отримання рахунку Споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію. Ця норма не застосовується до акцептування умов Договору, порядок якого визначений пунктом 7.1 цієї комерційної пропозиції. 
Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії Постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих Постачальником від Оператора системи розподілу (передачі). 
Разом з тим, відповідно до положень розділу 4 «Спосіб (порядок) та строки оплати за постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»» Комерційної пропозиції, остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ, або самостійно (без рахунку) не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі. 
Положеннями розділу 4 Комерційної пропозиції для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», яка є Додатком 1 до Договору, встановлено, що Акт купівлі-продажу електричної енергії складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем, отриманих від ОС. У разі наявності зауважень до Акту купівлі - продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності.
Згідно з вимогами п.п. 2 та п.п. 6 п. 6.2 глави 6 Договору про постачання електричної енергії з постачальником «останньої надії», відповідно п. 4.17 ПРРЕЕ, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну обсязі оплату спожитої електричної енергії та відшкодувати Постачальнику збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням Споживачем своїх зобов`язань перед Постачальником, що покладені на нього чинним законодавством, та/або цим Договором. 
При цьому, положеннями п.п. 6 п. 7.1. глави 7 Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» встановлено, що Постачальник має право отримувати відшкодування збитків від Споживача, що понесені Постачальником у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням Споживачем своїх зобов`язань перед Постачальником, відповідно до умов Договору та чинного законодавства.
Пунктом 7.4 Комерційної пропозиції сторонами погоджено, що Споживач за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу Постачальника зобов`язаний крім оплати штрафних санкцій сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також 15% річних від простроченої суми невиконання або неналежним чином виконаного зобов`язання.
Відповідно до положень пункту 4.14 розділу IV ПРРЕЕ, платіжні документи (рахунки) на оплату надаються споживачам, зокрема електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу. Датою отримання платіжного документа вважається, зокрема, дата отримання іншими засобами комунікації (електронною поштою, факсимільним зв`язком тощо) чи в інший спосіб з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу та комерційною пропозицією та/або договором споживача на розподіл (передачу) електричної енергії. 
Положеннями Комерційних пропозицій встановлено, що рахунки вважаються отриманими Споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним) або із застосуванням послуг пошти на адресу Споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОСР або споживачем Постачальнику або засобами електронного зв`язку на електронну пошту Споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, або зазначену ОС, або зазначену в листуванні між сторонами та/або засобами систем електронного документообігу, зокрема, але не виключно системами «М.Е.Doc» (якщо споживач використовує таку систему). 
У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення Постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше). 
Як убачається з доданих до матеріалів справи доказів, а саме: звітів про фактичне споживання електричної енергії за період грудень 2021 - січень 2024, рахунків на оплату та Актів купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період, загальний розмір спожитої відповідачем електричної енергії постачальника «останньої надії» складає 205 939 кВт*год. 
Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконав обов`язку з оплати спожитої електричної енергії у період з грудня 2021 року по січень 2024 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 1 161 164,51 грн, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду. 
Позивачем також нараховано та заявлено до стягнення з відповідача за порушення виконання зобов`язань за договором інфляційні втрати в розмірі 67458,59 грн та 15% річних - грн. 
Під час розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву не подав та позовні вимоги не оспорив. 
Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.
Законодавством України, зокрема положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" та ПРРЕЕ, врегульовано відносини між учасниками роздрібного ринку електричної енергії, а також встановлено окремий порядок укладення договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".
Так, положеннями частини 6 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.
Відповідно до частини 11 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачальник "останньої надії" має повідомити споживачу умови постачання, ціни на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника. Постачальник "останньої надії" зобов`язаний оприлюднити зазначену інформацію на своєму офіційному веб-сайті.
Відповідно до положень частин 8, 9 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", пункт 3.4.4 глави 3.4 розділу III ПРРЕЕ, які кореспондуються з умовами, що зазначені в Комерційних пропозиціях для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", яка є Додатком 1 до Договору, постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу.
Тобто, законодавством встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" укладається на підставі дій споживача - споживання електричної енергії (акцепт договору) без договору з іншим електропостачальником. У такому разі договір вважається укладеним (момент укладення договору) з постачальником "останньої надії" у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.
Відповідно до положень пункту 4.12 розділу IV ПРРЕЕ, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. 
Факт споживання електричної енергії споживачем підтверджується даними комерційного обліку (обсяги), що надає постачальнику "останньої надії" оператор системи розподілу/передачі шляхом надання Звіту про фактичне споживання електричної енергії споживачами постачальника за розрахунковий період.
Згідно з частиною 3 статті 58 Закону України Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За загальним правилом, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (частина 2 статті 638 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору (частини 2, 5 статті 633 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018.
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.
Відповідно до частини 1 статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
З огляду на встановлені судом вище обставини, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача за Договором за період з грудня 2021 року по січень 2024 року у загальному розмірі 1 161 164,51 грн є підтвердженою належними та допустимими доказами, відповідачем не оспорена, а відтак підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 ГПК України).
В силу вимог статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Згідно зі статтею 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять до предмета доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
Вказана правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18.
Верховний Суд у п. 8.22 постанови від 29.01.2021 у справі № 922/51/20 дійшов висновку, що тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Отже, у розумінні положень норми ст. 79 ГПК України на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Таким чином, виходячи з наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позивачем доведено споживання відповідачем електричної енергії за період грудень 2021 - січень 2024 у кількості 205 939 кВт*год та виникнення заборгованості у загальному розмірі 1 161 164,51 грн.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Виходячи з положень статей 610, 611, 612 ЦК України, відповідач є порушником зобов`язання, оскільки ним допущено прострочення строків виконання грошового зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.
Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Ураховуючи встановлені судом обставини, визнання відповідачем факту існування заборгованості за Договором, а відтак і порушення строків розрахунку, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно здійснено нарахування 15% річних та інфляційних втрат.
Також, у статті 625 ЦК визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц, від 31.10.2018 у справі №161/12771/15-ц, від 19.06.2019 у справі №646/14523/15-ц, від 18.03.2020 у справі №711/4010/13, від 23.06.2020 у справі №536/1841/15-ц, від 07.07.2020 у справі №712/8916/17, від 22.09.2020 у справі №918/631/19, від 09.11.2021 у справі №320/5115/17).
Зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №910/4590/19, на яку послався скаржник).
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц, №646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 у справі №902/417/18, на які посилається скаржник).
Враховуючи погодження між сторонами (пунктом 7.4 Комерційної пропозиції) можливості нарахування 15% річних від простроченої суми невиконання або неналежним чином виконаного зобов`язання, суд притримується позиції, що відсотки річних (в даному випадку 15%) та інфляційні втрати є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки останні виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. 
Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.
Звертаючись з вимогою про стягнення процентів річних та інфляційних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, позивач також не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат кредитора, пов`язаних із затримкою розрахунку, не має на меті встановлення точного їх розміру.
Відтак, перевіривши надані позивачем розрахунки, суд зазначає, що нараховані суми 15% річних та інфляційних втрат є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню з відповідача у заявлених розмірах.
Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи факт невиконання відповідачем умов Договору в частині строків здійснення розрахунків за спожиту електричну енергію, суд дійшов висновку щодо правомірності заявлених позовних вимог. 
Таким чином, приймаючи до уваги у сукупності всі встановлені вище обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" повністю.
Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Хауз менеджмент" (вул. Луценка Дмитра, 8А, прим. 76, м. Київ, 03191; код ЄДРПОУ 39823082) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080 код ЄДРПОУ 19480600) заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 1 161 164 грн 51 коп., втрати від інфляції - 67 458 грн 59 коп., 15% річних - 132 799 грн 27 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 16 337 грн 07 коп.
3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано: 02.03.2026.

Суддя А.І. Привалов