ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

05 лютого 2026 року	Справа №160/207/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2026 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), У якій просить:
- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 23.12.2025 №Ф-18190-0436 про сплату заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 144,81 грн, штрафу 117,81 грн та пені 27,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не погоджується з оскаржуваною вимогою та зазначає, що відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (крім електронних резидентів (е-резидентів). Але, ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що особи, зазначені у пунктах 4, 5 та 5 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або за вислугу років, або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію. Позивач є пенсіонером за віком з 2019 року і з 2019 року не платить єдиний внесок. За приписами абзацу 7 ч. 4 ст. 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що відповідач через шість років після призначення позивачу пенсії за віком у 2019 році вирішив нарахувати недоїмку зі сплати єдиного внеску, що на погляд позивача є незаконним та порушує принцип юридичної визначеності. Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
15.01.2026 судом отримано відзив Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними з огляду на наступне. В ІКП 71040000 ОСОБА_1 за оскаржуваний період (2015 та 2016 роки) відбулися наступні автоматичні нарахування єдиного внеску, а саме: 4 квартал 2015 року у сумі 478,17 грн, строк сплати 19.01.2016, 1 квартал 2016 року у сумі 909,48 грн, строк сплати 19.04.2016; 2 квартал 2016 року у сумі 941,16 грн, строк сплати 19.07.2016; 3 квартал 2016 року у сумі 957 грн, строк сплати 19.10.2016. ОСОБА_1 було несвоєчасно сплачено єдиний внесок за 4 квартал 2015 року у сумі 478,17 грн, сплачено 01.03.2016 та 29.03.2019; 2 квартал 2016 року залишок боргу у сумі 31,70 грн сплачено 02.08.2016; 3 квартал 2016 року залишок боргу у сумі 79,20 грн сплачено 08.11.2016. На підставі ст. 25 Закону №2464 до ОСОБА_1 було застосовано рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 29.01.2025 №0052262412 за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 20.01.2016 по 08.11.2016 у сумі 144,81 грн. Згідно даних інформаційної системи ДПС України ОСОБА_1 має позначку «пенсіонер за віком» з 15.01.2019. Відповідач вважає, що рішення є правомірним, так як штрафна санкція та пеня застосовані за період до 15.01.2019, коли ОСОБА_1 був платником єдиного внеску. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 №160/12433/25 не було передбачено здійснення коригувань даних платника податків ОСОБА_1 в інформаційно-комунікаційний системі органів ДПС України шляхом вилучення відомостей про наявність податкового боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
19.01.2026 позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій вказано, що позивач сплатив всю заборгованість, пеню та штрафні санкції більше дев`яти років тому, що підтверджується наданими позивачем доказами.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .
Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 25.07.2016.
Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 , дата видачі 09.04.2019, позивач є пенсіонером за віком.
29.01.2025 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення №0052262412 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, відповідно до якої відповідачем застосовано штрафні санкції до ОСОБА_1 у розмірі 117,81 грн та за період з 20.01.2026 до 08.11.2016 нараховано пеню у розмірі 27 грн.
Підставою для прийняття вказаного рішення стала наявність в ІКП 71040000 ОСОБА_1 автоматичних нарахувань єдиного внеску, а саме: 4 квартал 2015 року у сумі 478,17 грн, строк сплати 19.01.2016, 1 квартал 2016 року у сумі 909,48 грн, строк сплати 19.04.2016; 2 квартал 2016 року у сумі 941,16 грн, строк сплати 19.07.2016; 3 квартал 2016 року у сумі 957 грн, строк сплати 19.10.2016. 
Відповідачем у відзиві зазначено, що ОСОБА_1 було несвоєчасно сплачено єдиний внесок за 4 квартал 2015 року у сумі 478,17 грн, сплачено 01.03.2016 та 29.03.2019; 2 квартал 2016 року залишок боргу у сумі 31,70 грн сплачено 02.08.2016; 3 квартал 2016 року залишок боргу у сумі 79,20 грн сплачено 08.11.2016, що стало підставою для прийняття рішення №0052262412 від 29.12.2025.
На підставі вказаного рішення №0052262412 від 29.01.2025 та пункту 3 розділу VI Інструкції «Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №449) відповідачем було сформовано в автоматичному режимі вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 08.04.2025 № Ф-18190-0436 на суму 144,81 грн.
Не погоджуючись з вимогою від 08.04.2025 № Ф-18190-0436, сформованою на підставі рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №0052262412 від 29.01.2025, позивач звернувся до суду з позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 №160/12433/25 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги - задоволено.
Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 08.04.2025 №Ф-18190-0436 на загальну суму 144,81 гривень.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 №160/12433/25 відповідачем не оскаржувалось та набрало законної сили згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень 07.08.2025.
В рішенні судом встановлено, що у зв`язку із відсутністю доказів на підтвердження здійснення позивачем підприємницької діяльності та отримання доходу, суд вважає, що у позивача відсутній обов`язок щодо сплати єдиного соціального внеску за спірний період. Відповідач не надано суду доказів того, що позивач самостійно звертався до формою 1-ЄСВ для взятя на облік, як особи, що провадить незалежну професійну діяльність, а відповідач не наділений повноваженнями самостійно брати на облік особу, яка здійснює незалежну професійну діяльність, без подання такою особою відповідної заяви та документів. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Станом на день розгляду цієї справи є таке, що набрало законної сили рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 №160/12433/25, яким встановлено факт відсутності боргу зі сплати єдиного внеску у позивача на підставі вимоги від 08.04.2025 року №Ф-18190-0436 на загальну суму 144,81 гривень, яка, в свою чергу, була сформована на підставі рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №0052262412 від 29.01.2025.
Під час розгляду цієї справи судом встановлено, що не зважаючи на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 №160/12433/25 та встановлені в ньому обставини, відповідачем повторно на підставі рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №0052262412 від 29.01.2025 сформовано вимогу від 29.12.2025 №Ф-18190-0436 про сплату позивачем суми штрафу у розмірі 117,81 грн та пені у розмірі 27 грн.
Предметом розгляду у цій справі є вимога від 29.12.2025 №Ф-18190-0436.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платник єдиного внеску серед іншого зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
За визначенням п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску податковими органами у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до податкових органів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
Частина 2 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачає, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.
Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. 
Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. 
У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.
У разі якщо згоди з податковим органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного податкового органу або оскаржити вимогу до податкового органу вищого рівня чи в судовому порядку. 
Вказані положення Закону кореспондуються із положеннями Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449.
Так, відповідно до пункту 3 розділу VI Інструкції, податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:
дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами;
платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;
платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):
платникам, зазначеним у пункті 1 статті 4 Закону, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).
Судом встановлено, що питання наявності боргу у позивача з єдиного внеску за рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №0052262412 від 29.01.2025 вже було предметом розгляду у справі №160/12433/25 про скасування вимоги від 08.04.2025 №Ф-18190-0436, сформованої на підставі такого рішення.
У цій справі відповідач стверджував, що ОСОБА_1 було несвоєчасно сплачено єдиний внесок, а саме:
- 4 квартал 2015 року у сумі 478,17 грн, строк сплати 19.01.2016, платником сплачено 01.03.2016 та 29.03.2019;
- 2 квартал 2016 року залишок боргу у сумі 31,70 грн., строк сплати 19.07.2016, платником сплачено 02.08.2016;
- 3 квартал 2016 року залишок боргу у сумі 79,20 грн., строк сплати 19.10.2016, платником сплачено 08.11.2016.
У справі, що розглядається, відповідачем зазначені аналогічні обставини, що стали підставою для формування оскаржуваної у цій справі вимозі.
При цьому, відповідач ігнорує рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 №160/12433/25 та зазначає у відзиві, що вказаним рішенням суду не було передбачено здійснення коригувань даних платника податків ОСОБА_1 в інформаційно-комунікаційний системі органів ДПС України шляхом вилучення відомостей про наявність податкового боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Суд звертає увагу, що в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 у справі №160/12433/25 встановлено, що у зв`язку із відсутністю доказів на підтвердження здійснення позивачем підприємницької діяльності та отримання доходу, суд вважає, що у позивача відсутній обов`язок щодо сплати єдиного соціального внеску за спірний період.
Враховуючи встановлені рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 у справі №160/12433/25 обставини щодо відсутності у позивача обов`язку щодо сплати єдиного соціального внеску за спірний період, суд робить висновок, що у позивача станом на кінець календарного місяця, що передує місяцю формування вимоги від 29.12.2025 №Ф-18190-0436 – листопад 2025 року, були відсутні недоїмки з єдиного внеску та борги зі сплати фінансових санкцій на підставі рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №0052262412 від 29.01.2025.
Відтак формування вимоги від 29.12.2025 №Ф-18190-0436 є неправомірним та безпідставним.
З огляду на викладене, суд робить висновок про скасування вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 23.12.2025 №Ф-18190-0436 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі нарахованої штрафної санкції у розмірі 117,81 грн та нарахованої пені у розмірі 27,00 грн, як протиправну.
Правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначені Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5.
Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ІІ Порядку №5 з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею. Під час проведення облікової операції в ІКП зазначається дата запису операції, зміст операції та/або документ, на підставі якого здійснюється запис. Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення. Інформаційна система після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.
Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу VI Порядку №5 первинними документами, на підставі яких в ІКП здійснюється погашення (зменшення) суми податкового боргу (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів) та заборгованості зі сплати єдиного внеску, є рішення суду про вирішення питання по суті (скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання та пені/суми єдиного внеску за результатами судового оскарження), яке набрало законної сили.
Аналіз положень вказаного Порядку свідчить про те, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом.
Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №825/999/17, від 26.02.2019 у справі №805/4374/15-а, від 17.06.2021 у справі №520/7599/19.
Верховний Суд у постанові від 19.02.2019 у справі №825/999/17 також зробив висновок, що при визначенні питання про правомірність нарахування платнику податків пені належним способом захисту, що відносить порушені права, є коригування в інформаційній системі органів ДФС даних інтегрованої картки шляхом виключення неправомірно нарахованих сум пені.
Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що невід`ємною частиною конституційного права на судовий захист є можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог щодо поновлення яких встановлена у належній судовій процедурі та формалізована у судовому рішенні, що забезпечено конкретними гарантіями, які б дозволяли реалізувати його в повному об`ємі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя.
Таким чином, у разі якщо судом встановлено порушення права позивача в результаті неправомірного нарахування контролюючим органом єдиного внеску належним способом захисту, що відновить порушені права, є саме коригування в інформаційній системі органів ДПС даних інтегрованої картки шляхом виключення неправомірно нарахованих сум єдиного внеску.
Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 28.10.2022 у справі №200/5487/21.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи, що судом встановлено повторне формування податкової вимоги з одного й того ж періоду нарахування позивачу сум штрафних санкцій та пені з єдиного внеску податковим органом (податкові вимоги від 08.04.2025 №Ф-18190-0436 та від 29.12.2025 №Ф-18190-0436), які скасовані в судовому порядку, для відновлення порушеного права позивача, виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.10.2022 у справі №200/5487/21, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 за платежем 71040000 у спосіб виключення відомостей щодо заборгованості (недоїмки) зі сплати єдиного соціальною внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі штрафних санкцій у розмірі 117,81 грн та пені у розмірі 27,00 грн, нарахованих на підставі рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №0052262412 від 29.01.2025.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок про задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду даної справи не здійснюється, оскільки позивач у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17А, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП 44118658) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу – задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 23.12.2025 №Ф-18190-0436 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі нарахованої штрафної санкції у розмірі 117,81 грн та нарахованої пені у розмірі 27,00 грн.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 за платежем 71040000 у спосіб виключення відомостей щодо заборгованості (недоїмки, штрафних санкцій, пені) зі сплати єдиного соціальною внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі штрафних санкцій у розмірі 117,81 грн та пені у розмірі 27,00 грн, нарахованих на підставі рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №0052262412 від 29.01.2025
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський